Viděli jste ...
-Vzal jsi mi všechno, Klausi. -Nech minulost minulostí.
-Odpor časem omrzí. -Víš, co nikdy neomrzí?
-Pomsta. -Ne. -O co jde, Klausi? Chybí ti něco?
Tři spící původní a čtyři rakve. Kdo je v té čtvrté?
Je to zplozenec. Je Klausovi věrný, protože ho stvořila Klausova krev.
Osvobodil mě od kletby, která mi ničila život.
-Jsem jeho dlužníkem. -Chci, abys svou holku kousnul.
Kousnutí od hybrida je pro upíry smrtelné.
Považuj to za zkoušku tvé nehynoucí loajality.
Klaus mě nemůže ovládat. Co se týče tebe, tak ne.
-Ale ne. -Ty jsi mě kousnul?
-Caroline. -Jdi ode mě pryč!
SHEILA BENNETTOVÁ, MILOVANÁ BABIČKA
VÁŽENÁ ŽENA, VĚRNÁ VŠEM, KDO JI ZNALI.
POSVÁTNÁ ERNESTINE BENNETTOVÁ
Přišel jsem na to, jak ji otevřít.
Dokážeš to i ty?
Pusťte mě ven! Prosím!
Panebože. Proboha.
Jsem tady! Jsem tady!
Pusťte mě ven!
Tenhle sen se mi zdá už několik dní.
Jako kdyby se mi čarodějky snažily něco říct.
Nemůžu uvěřit, že jste to přede mnou tajili tak dlouho.
Stefan si myslel, že když budeš vědět, kde ty rakve jsou,
mohl by Klaus vyhrožovat ostatním, aby z vás dostal info.
-Takže tohle je zbytek jeho rodiny? -Jo, Eliáš a dva další.
Ale tuhle nemůžeme otevřít.
Nevíme, kdo, nebo co tam uvnitř je.
Jen to, že mi mé sny říkají, že to uvnitř nám pomůže Klause zabít.
-Co to, sakra, děláš? -Potřebovala jsem jí o tom říct.
A já jsem potřeboval, abys ji z toho vynechala, Bonnie.
Tak co s tím uděláš? Uneseš mě, abych to nikomu neřekla?
Nepokoušej mě, Eleno.
Vím, kdo tu rakev může otevřít. K jejímu nalezení potřebuju Elenu.
Koho chceš hledat? O čem to mluvíš?
Ze začátku jsem ji nemohla poznat.
Ale pak mi to došlo.
Bože, Bonnie.
Kdo je to?
Moje máma.
UPÍŘÍ DENÍKY III. 12. díl: Rodinná pouta
Los Alamitos?
-Moc stará. -Honolulu?
-Kéž by. Kolik jich vůbec je? -Hodně.
Požádala jsem, aby mi úřad šerifa vytáhl všechny Abby Bennettové.
Vím, že jsme neměly možnost si... Že kvůli Jeremymu
to mezi námi bylo divné. Takže děkuju, že mi s tím pomáháš.
Vím, že toho máš hodně.
Není nic důležitějšího, Bonnie.
Je to zvláštní. Snažit se najít ženu, která tě jako dítě opustila.
Ale nemusíme ji hledat, ne?
Ať si s otevřením té rakve láme hlavu Stefan.
-Ty se o to starat nemusíš. -Ta rakev je uzavřena pomocí kouzel.
Takže je to problém pro čarodějky,
což znamená, že je to moje starost.
Dřív nebo později bych se s mámou stejně shledala.
Dřív.
Abby Bennettová Wilsonová, Monroe, Severní Karolína.
Narozena v nemocnici v Mystic Falls, maturovala na místní střední.
Trocha ovládnutí to hledání urychlilo.
DOPRAVKA A. BENNETTOVÁ WILSONOVÁ
-To je ona. -Jo, jede se na výlet. Sedím vpředu.
Jo, ne.
-Chceš, abych seděl vzadu s tebou? -Nikam nepojedeš.
Proč? To já jsem ji našel.
Dobře, Damone, podívej. Bonnie svou mámu neviděla už 15 let.
Tvé sarkastické komentáře a průpovídky u toho nepotřebujeme.
-Co to s vámi dvěma je? -Políbili jsme se. Nic zvláštního.
Přeju pěkný výlet.
-Co tady děláš? -Přišel jsem se omluvit.
Omluvit se? Kousl jsi mě.
Mohla jsem umřít. Myslím, že tohle omluva nespraví.
O to právě jde. Klaus mi řekl, ať tě kousnu a já to odmítl.
Ale pak k tomu došlo tak jako tak.
Vůbec jsem to nedokázal ovlivnit.
Proto ho máma zavolala.
-Tati? -Ahoj, Caroline.
Říkal jsem si, že když umí odolat ovládnutí,
tak by mě mohl naučit odolávat Klausovi.
A můžeš mu pomoct?
Pokusím se o to.
-Proč? -Protože udělal chybu.
A teď ji chce napravit.
A to já chápu.
MYSTIC GRIL
Dáš si ještě něco? Třeba pivo?
Ráda bych, ale za 15 minut musím zkontrolovat pacienty.
Opilý doktor je špatný doktor.
-Záleží na tom, jak opilý je. -Naštvaně opilý.
-Díky za oběd. -Jo, jistě.
Takže příště třeba večeře?
Jo, to by bylo skvělé.
-Paráda, opatruj se. -Měj se a díky.
-Kdo to byl? -Moje doktorka.
Ona je doktorka? A co je s ní špatně?
-Nic. -No tak, Ricu, srovnej se.
S tak sexy a chytrou holkou musí být něco v nepořádku.
Hledám výstražná znamení.
Její bývalý přítel ji nedávno označil za psychopata.
-Ale od něj se to nepočítá. -Asi máš pravdu.
-To je tvoje. -Jak říkají moje bejvalky mně?
Nijak, všechny jsou mrtvé.
Její bývalý přítel je soudní lékař, takže je skoro mrtvý.
Ona chodila se soudním lékařem?
Nemyslím si, že je skoro mrtvý, myslím, že je fakt mrtvý.
-Cože? -Zavražděn.
Šerifka se to snaží ututlat, bodli mu do hrudi kolík jako upírovi.
O tom se Meredith nezmínila.
Tak to máme výstražné znamení číslo dvě.
-Kdo myslíš, že ho zabil? -To nevím,
ale kdybych být polda, ta tvoje kočka by určitě byla podezřelá.
-Co tady děláš, Klausi? -Užívám si tu bezvýchodnou situaci.
-Co chceš? -Otázka zní, co chceš ty?
Moji hybridi opustili město, jak jsi žádal,
tak mi řekni, co musím udělat, abych svou rodinu získal zpátky.
Víš, Klausi.
Nevyjednávám.
A chápeš, že zadržovat je na neurčito, je to samé,
-jako kdybys je hodil do oceánu. -Ne, ne.
Odjedeš z Mystic Falls, pak mi za pár let zavoláš
a pak si o tom promluvíme.
Dám ti už jen jednu šanci. Jen jednu.
Uzavřeme rozumnou dohodu.
Nebo co? Něco zkusíš a já je hodím...
Jasně, šílený Stefan.
Jak se ti to zatím osvědčilo?
Zůstali ti ještě nějací přátelé?
Nemůžu uvěřit, že ji opravdu uvidím.
Nebo poznám, protože už si na ni moc nepamatuju.
-Moc o ní nemluvíš. -Není o čem.
Odjela, nikdy nenapsala, nezavolala. Ani když zemřela babička.
Nemohly bychom si promluvit o tobě a Damonovi?
O tom se bavit nebudu.
Políbil mě. Znovu už se to nestane.
No a... bylo to dobré?
-Na tom nezáleží. -To znamená, že bylo.
To je Stefan. Řekla jsem mu, že jak budu mít adresu, tak mu zavolám.
Ignoruj ho.
Bonnie, poprvé po 15 letech uvidíš svou mámu.
Nedovolím, aby ti tu chvilku někdo zkazil.
Jo, ale Stefan bude volat, dokud to nezvednu.
Tak dobře.
-Co je? -Kde jste?
S Bonnie strávíme noc v domě u jezera
a budeme čekat, až nám Forbesová najde víc adres.
-To si děláš srandu? -Ne, Stefane, nedělám.
Musíme si od toho tvého šílenství odpočinout.
Klaus začíná být nervózní. Ví, že zdržuju, musíme to urychlit.
Děláme vše, co můžeme, Nevolej nám každých pět minut.
Jistě, Eleno. Když si to přeješ.
-Jaký je život na cestách? -Malebný.
Jaký je život bez hybridů v Mystic Falls?
Nudný. Prozatím.
Pokud chceš, abychom se vrátili, tak stačí říct.
To není třeba. Skamarádil jsem se s několika lidskými sluhy.
Zástupce šerifa je strašně ukecaný, ale i tak je užitečný.
Je ti jasné, co musíš udělat?
Mám to pod palcem.
-Můžu vám pomoct? -Abby Bennettová Wilsonová?
To jsem já.
-Pěkný dům. -Na to, že jsme uprostřed pustiny.
Jsi připravená?
Tak pojď.
Zdravím.
-Ahoj, hledáme Abby Wilsonovou. -Není doma.
-Můžu pro vás něco udělat? -To je v pořádku. Přijdeme jindy.
Promiň, ale vypadáš povědomě.
Abby je moje máma.
Jsem Jamie. Nechcete jít dovnitř?
Tudy.
Určitě si nic nedáte?
Máme čerstvý pomerančový džus, kokosovou vodu, něco s mangem.
-Voda bude stačit. -Dobře.
Jsme nějak příbuzní?
Ne. Abby není moje máma.
-Dobře. -Jo, kdysi chodila s mým tátou.
Byl to takový flákač, a když se rozešli, tak si mě vzala k sobě.
Protáhla mě školou. Nevyváděla, když jsem jí rozbil auto. Dvakrát.
Vypadá to, že je skvělá.
-Jo. -Jamie?
Čí auto je před domem?
Moje.
Jsem Bonnie.
Tvoje dcera.
Ahoj, Bonnie.
-Jak víš, že to vyjde? -Je to proces.
Než jsem odolal ovládnutí, uběhlo několik desetiletí.
Mozek je jako sval. Čím víc ho používáš, tím víc toho zvládne.
A co se týče pouta oddanosti, tak ve své podstatě jde jen o jedno.
O vděk. Jestli věříš tomu, že Klausovi dlužíš svůj život,
-tak se sám sebe zeptej proč. -Byl jsem prokletý.
Při každém úplňku jsem se musel změnit ve vlka.
Byla to muka. Klaus mě jich zbavil.
Osvobodil tě od tvé bolesti a ty se mu cítíš zavázaný.
Abys pouto oddanosti zrušil, budeš se muset proměnit.
Vydrž tu bolest,
pak nebudeš Klausovi nijak zavázán a budeš volný.
Ale jak se může proměnit? Vždyť není úplněk.
Žádný nepotřebuje. Teď jsi hybrid, ne?
Můžeš se přece proměňovat podle libosti, nemám pravdu?
Jo, ale nevím, jak začít.
-Teď se jenom vymlouváš. -Vy tomu nerozumíte!
Když se měním, tak se mi v těle lámou kosti.
Žádal jsi mě o pomoc. Jinak to nejde.
Jak moc chceš svou svobodu?
-Dobře. -Dobře.
-Jak to zvládáš? -Budu v pohodě.
Nechci získat mámu zpátky. Potřebuju její pomoc.
Doufám, holky, že máte hlad,
protože moje jídlo vždy prolomí ledy.
Máte moc krásný domov.
Jsi tak milá. Přesně jako tvoje máma.
-Vy jste znala moji mámu? -Miranda byla má kamarádka.
Takže jsi měla dceru a nejlepší kamarádku a stejně jsi odešla?
Právě kvůli své nejlepší kamarádce jsem odešla.
Před 15 lety přišel do města upír.
Hledal tebe, Eleno. Hledal dvojnici.
Nikdo ho nedokázal zabít,
tak jsem ho vylákala z města a pomocí kouzel jsem ho uvěznila
v kryptě v Charlotte.
Mikael. Byl to původní upír.
Vyžádalo si to všechnu sílu, kterou jsem měla. Skoro mě to zabilo.
Nakonec jsem se z toho dostala, ale moje magie ne.
-Moje síla se mi nikdy nevrátila. -A ty taky ne.
-Tak jednoduché to nebylo. -Nebylo?
Seslala jsi kouzlo, uvěznila jsi Mikaela a co?
-Musela jsi Jamieho naučit řídit? -Bonnie.
Tohle byla chyba. Nemá žádnou moc, nemůže nám pomoct.
Bonnie, počkej, prosím!
Neodcházej. Mluv se mnou.
Prosím?
Počkám venku.
Ahoj, Eleno. Hezký dům u jezera.
Doktor Raymond na pohotovost.
Ještě jsme neměli šanci se oficiálně seznámit, doktorko Fellová.
Jste Alaricův přítel, že?
Damon Salvatore. Viděla jsem vás na zasedání rady.
Co tady děláte?
Courám se po chodbách. Rád mávám mimčům přes okno.
Vašeho přítele je mi líto. Útok zvířete.
-Drsné. -Bývalého přítele.
A díky, pořád to zpracovávám.
Jo, to jistě. Přišel jsem, abych vám řekl, že to nebyl útok zvířete.
A pak mě to trklo. Úmrtní list jste podepsala vy.
Bylo by lepší, kdybych napsala, že ho bodli kolíkem?
Nezavedl pojem "útok zvířete" právě on?
-Proč se staráte? -Protože se Ricovi líbíte.
A jestli jste psychopatka, bylo by to blbý.
Myslíte si, že jsem ho zabila?
Myslím, že psychopati jsou neuvěřitelně nároční.
Když vám na příteli tak záleží, zjistěte, jak je možné, že Ric přijel
na JIP na pokraji smrti a po hodině odešel bez jediného škrábnutí.
Tak dobrá.
Já nemůžu. Nemůžu.
-Snaž se o něco víc. -Nemůže si na chvilku odpočinout?
Uděláme to po mém. Jestli to nezvládáš, běž pryč.
-Má pravdu, Caroline. Běž. -Ne.
-Tylere... -Běž, Caroline!
Co to děláte?
-Co to sakra děláte? -Vadí ti to?
-Nechte toho! -To je ono. Naštvi se.
Je to v tobě. Ty víš, že mám pravdu.
Řekl jsem, abyste toho nechal!
Tvoje pouto s Klausem vystavuje moji dceru nebezpečí.
Buď se hned teď proměníš, nebo tě na místě zabiju.
Vyrostla jsi v tak krásnou mladou ženu, Bonnie.
Prosím, přestaň s těmi muffiny a lichotkami.
Chci jen znát pravdu.
Proč ses nevrátila domů?
Neměla jsem žádnou moc. Byla jsem v novém městě
a uvědomila jsem si, že mám šanci být někým jiným.
Šanci být Abby Wilsonovou, ženou,
ne Abby Bennettovou, čarodějkou.
Na to, co jsem udělala, pyšná nejsem, Bonnie.
Utekla jsem. Vím, že jsem utekla.
Ale měla jsi svého otce a babičku a přiznejme si to.
Tvoje babička je v těchhle věcech mnohem lepší než já.
Ty to nevíš?
Co?
-Jak? -Dělaly jsme spolu těžké kouzlo.
A obě jsme se vyčerpaly.
Ona víc než já.
Vychovala tě dobře.
Jsem si jistá, že by na tebe byla moc pyšná.
-A teď znáš celý můj příběh. -Jo.
Co kdybys mi řekla ten svůj?
Co tě ke mně přivádí?
Vlastně sen.
Myslela jsem, že nám máš pomoct.
Ale jestli nemáš žádnou moc, tak...
Kouzlit nemůžu, ale úplně k ničemu nejsem.
Země přece pořád poskytuje bylinky a tak.
-Možná budu moct něco udělat. -Myslím, že ne.
Bonnie, prosím.
Dovol mi ti pomoct.
-To sis myslela, že na to nepřijdu? -Upřímně, bylo mi to jedno.
Proto jsem chtěl, abys o tom nevěděla, Eleno.
Jo, protože teď si nemůžeš dělat, co chceš.
-Sakra! -Hej!
-Všechno v pořádku? -Ahoj.
Jamie, vrať se dovnitř, ano?
Prosím, věř mi. Bude to tam pro tebe lepší.
To si nemyslím.
-Já bych ji poslechl. Vrať se nahoru. -Řekl jsem, že to neudělám.
Vrať se nahoru, než ti rozervu ten tvůj krk, rozumíš mi?
Myslím, že si neuvědomuješ, co se z tebe stalo!
-Musí to tak být, Eleno. -Buď horší padouch než tvůj nepřítel.
-Ty tu nemáš být. -Jamie, co to děláš?
To, co mi bylo řečeno. Nemá tu být.
Eleno, je ovládnutý.
Co to bylo?
-Co tady děláš? -Hledám králíčka.
Jsi v pohodě. Zatím.
Pořád jsi posedlý Meredith?
Neměl by sis dělat starosti s původním upírem?
Zvedni ji ještě desetkrát.
Jestli s ní chceš chodit, měl bys trochu zesílit.
-Kvůli sebeobraně a tak. -Co máš za problém?
Ta tvoje doktorka mě nacpala železníkem.
A pak mi šlohla krev.
Co? Kdy jsi viděl?
V nemocnici, když jsem ji obvinil z vraždy bývalého.
Což je, mimochodem, hodně citlivý téma.
Damone, co to sakra děláš?
-Proč řveš na mě? -Říkal jsem, že se o to postarám!
Prokázal jsem tvoji teorii. Diagnostikovaný případ psychopata.
Nemáš zač.
-Proč to děláš? -Nehýbej se.
Jamie, pusť mě. Jamie, potřebuje pomoc!
-Jamie! -Bonnie.
Bonnie!
-Panebože. -Ty řetězy nejsou dost silné.
Musíte odejít.
Utečte!
-Takže? -Neřekla mi, kde jsou ty rakve.
Ukázal se ten upír.
-Postaral se o něj Jamie? -Postaral.
Ale ona už nepromluví. Ani náhodou. Zkoušela jsem to.
Tak bys to měla zkusit znovu.
-Co jsi mi to udělala? -Budeš v pořádku.
Nepoužívej kouzla. Bylinky, které jsem použila, tvou magii utlumily.
-Kde je Elena? -Ta bude taky v pořádku. Poslouchej.
Potřebuju tvou pomoc. Potřebuju, abys mi řekla, kde jsou ty rakve.
-Proč? -Protože ten muž
ovládl Jamieho, aby se zabil, když to neuděláš.
Nemůžu.
Tohle přesahuje mě i tebe.
Stačí, když mi řekneš, kde jsou.
My tak dodržíme naši část dohody.
Bonnie, prosím.
VARUJ SVÉ PŘÁTELE
Už to skoro mám.
Abby ještě nevolala.
Jamie, prosím, pusť nás.
Ne! Prosím, nic nedělej.
Hele, já nevím, proč jsem ho střelil. Nevím, proč držím tu zbraň,
ale jestli se pohneš nebo něco uděláš, tak ho střelím znovu.
Dobře, nic neudělám.
-Kdo ti dal tu zbraň? -Dneska sem přišel nějaký chlap.
Prý jsou v ní dřevěné kulky. A když se nám někdo postaví, mám střílet.
Co ještě říkal?
Že pokud Abby nezjistí, kde jsou nějaké rakve,
tak se mám zastřelit.
A co já? Co říkal o mně?
Tobě nemám ublížit.
Jsi si jistý? Protože ta lana jsou tak těsná,
že mi ubližují.
Jak můžu pomoct?
Kdykoli se pohnu, to dřevo se ve mně pohne.
Cítím ho, jak škrábe o moje srdce.
Musíš ty kousky vyndat.
Co ti trvalo tak dlouho?
Schovávat se za své čarodějné kamarády.
A ve špíně, překvápko.
Urážet několik mrtvých čarodějek není zrovna chytré.
Když jsem sem přišel poprvé, udělal jsem stejnou chybu.
Víš, na čarodějkách je zvláštní,
že ať jsou živé nebo mrtvé, záleží jim jen na vlastních lidech.
Stovka mrtvých čarodějnic má tisíc žijících potomků.
A s tím, abych je všechny do jednoho zabil, nemám nejmenší problém,
když nedostanu svoje rakve zpátky.
Jeden můj hybridní přítel je připraven ukončit linii Bennettových.
A teď...
... mi ukažte ty rakve, prosím.
Tady jsou.
Kde je ta čtvrtá?
Ukažte mi ji!
V tom je ten problém. Nemůžou.
Není tady.
-Co jsi s ní udělal? -Bonnie mě varovala.
Neměl jsem čas vzít všechny čtyři, ale na jednu jsem čas měl.
Utrhám ti končetiny.
A teprve potom, až z tebe zbyde jen hromada krve a masa,
tak ti z hrudi vyrvu srdce.
Promiň.
Platí tu stejná pravidla. Páka a tak.
Vím, že chceš svou rodinu zpátky.
Ale něco mi říká, že tuhle rakev chceš mnohem víc.
-Nechceš mi říct, co chystáš? -Mluvil jsi s Damonem.
-Jo. -Tak brzy se probudit neměl.
Dala jsem mu tolik železníku, že by ho uspal na hodiny.
Pije ho denně, aby měl imunitu, aby ho lidi jako ty nedostali.
-Nejsem blázen, Ricu. -Vážně? Tak co jsi zač?
-Pozor. -Opravdu to chceš vědět?
Tak se tu chvíli zdrž.
To je Bill Forbes?
-Jen se ti snažím pomoct. -Vyndej to, Eleno, prosím!
Prostě to vyndej.
Křič dál a možná tě začnu i litovat.
Změnila ses. Něco je s tebou jinak.
Jsi silnější, tvrdší.
Nejsi jediný, kdo se změnil, Stefane.
Všichni jsme se museli změnit.
Dobře vědět.
Musím ti něco říct.
A ne proto, že se cítím provinile, protože k tomu došlo.
Ale proto, že se cítím provinile kvůli tomu, že o tom nevíš.
Políbila jsem Damona.
Tak, hotovo.
-Co se mu stalo? -Našli ho v lese. Pravý útok zvířete.
Stopy po kousnutí a šrámy na půlce těla.
-Ztratil asi tři litry krve. -A přežije to?
Ne. Bez pomoci ne.
-Co je to? -Přesně to, co si myslíš.
Upíří krev.
Chceš znát mé tajemství? Podvádím. Nesnáším, když lidi umírají.
Takže když mám možnost s tím něco udělat, tak to udělám.
Stefane...
Řekni něco. Prosím.
Neměl jsem tě unášet.
To auto, ten most, zašel jsem moc daleko.
Děkuju.
Ale dneska jsi mi neměla lhát. Nemůžeš odejít a udělat tohle.
-Ne, dokud je Klaus pořád naživu. -Já vím.
Jen jsem chtěla dát Bonnie chvilku s její matkou,
aniž by se jí všechno pletlo do cesty.
Aniž bych se jí do cesty pletl já.
Neměla jsem v plánu ho políbit.
Jsi lepší než on, Eleno.
Jsi lepší než my oba.
Elena už jede. Jamie je v bezpečí. Má pár modřin, ale je v bezpečí.
Myslíš, že se ten hybrid vrátí?
Svou část dohody jsi dodržela. Klaus tu svou obvykle drží.
Jsi ochotná pro něj tohle všechno udělat
-a ani to není tvoje rodina. -On je moje rodina, Bonnie.
Vím, že se to asi těžko poslouchá, ale je.
Ale to neznamená, že mi na tobě nezáleží.
-Chci ti pomoct. -To nemůžeš.
Nemáš žádnou magii a já ti nevěřím.
Když jsem Mikaela uvěznila, má magie mě neopustila jen tak.
Oddělila se ode mě.
Čím déle jsem od tebe byla, tím slabší jsem byla.
Myslím, že mě příroda trestala za to, že jsem tě opustila.
Možná bys mi mohla pomoct získat mou magii zpátky.
Myslela jsem, že jsi říkala, že už ji nechceš.
Nechci.
Ale pokud by sis přála opak, tak bych to pro tebe udělala.
-Je vám líp. -Jo.
Nemělo by, ale nikdo se mě na názor neptal.
Nechtěl jsem vám ublížit.
Ztratil jsem kontrolu. Zase.
Když jsem se ti rozhodl pomoct, tak jsem rizika znal.
Stálo to za to? Jak se cítíš?
Jinak. Trochu víc sám sebou.
-Pak budeme zítra pokračovat. -O čem to mluvíte? Proměnil jsem se.
Jednou. Ale abys to pouto zlomil, tak musí být proměna bezbolestná.
A z toho, co jsem dneska viděl, před sebou máme ještě dlouho cestu.
Už se tomu znovu nedokážu vystavit.
Ale uděláš to. Protože dokud nebudeš schopný jednat ze své vlastní vůle,
tak ti nedovolím, aby ses k mé dceři přiblížil.
Řekla jsi mi své tajemství.
Tohle je moje.
-Jsi lovec upírů. -Napůl na odpočinku.
Snažíš se vyvléknout z té večeře, co?
Jen jsem chtěl být upřímný. Žádná tajemství.
Dobře, tak mi řekni, jak jsi přežil tu srážku s autem.
Tvoje zranění byla smrtelná. Bylo to upíří krví?
Tou a... tenhle prsten
mě chrání před smrtí z rukou nadpřirozených bytostí.
Lovec upírů, kterého upíři nemůžou zabít.
Příhodné.
Bojíš se, že jsem nadpřirozená bytost?
Člověk nemůže být nikdy dost opatrný.
Ahoj. Promiňte.
-Já půjdu. -Dobře, jo, jistě, jistě.
Eleno, omlouvám se.
Prosím tě, to je v pořádku.
Není to v pořádku. Není to ani můj dům.
Je tvůj. Je Jennin. Je tvé rodiny.
Ve chvíli, kdy jsi začal spát na gauči, se stal i tvým domem.
Potřebovali jsme tě.
A ty jsi zůstal.
A za to ti děkuju.
Podívej, vím, že je to těžké.
Ale Jenna je pryč.
A ty můžeš jít dál.
Ty jsi pořád naživu?
Předpokládám, že Klaus své rakve nedostal.
Netvař se tak šťastně.
Včas se mi odtamtud povedlo dostat jen jednu.
Tu zamčenou.
-To byla zřejmě dobrá volba. -Jo.
Jestli spoléháš na to, že ji otevře Bonniina máma, tak jsi v háji.
-Nemá žádnou moc. -To mě nepřekvapuje.
Dnešní noc je taková.
Je Elena v pořádku?
Beru to tak, že jste si navzájem vylili srdíčka.
A že o tom nechceš mluvit.
Beru na vědomí. Tak co kdybychom si promluvili o tomhle?
Co jsi udělal?
Máš svou rodinu zpátky. Konečně.
Otevřeš je?
Ještě ne.
Ještě se musím postarat o nějaké nedokončené záležitosti.
Jaké záležitosti?
-Takže Niklausi... -Eliáši?
Co jsem zmeškal?
UPÍŘÍ DENÍKY