Tidligere:
-Du tok alt. -La oss trekke et strek over det.
Hat blir kjedelig.
-Vet du hva som aldri blir kjedelig? -Hevn.
-Nei. -Savner du noe?
Tre sovende originale. Fire kister. Hvem er i den låste?
Han er lojal mot Klaus. Klaus' blod skapte ham.
Han befridde meg fra en forbannelse.
-Da skylder jeg ham det. -Bit kjæresten din.
-Hybridbitt dreper vampyrer. -Jeg setter din lojalitet på prøve.
Klaus kan ikke kontrollere meg når det gjelder deg.
-Å, nei. -Bet du meg nettopp?
-Caroline! -Forsvinn!
SHEILA BENNETT ELSKET MORMOR
AMELIA BENNETT Aktet og lojal
Aktet ERNESTINE BENNETT
Jeg fant ut hvordan man åpner den.
Kan du det?
Slipp meg ut. Vær så snill!
Herregud!
Hallo! Jeg er inne!
Jeg er her inne!
Jeg har drømt i flere dager nå.
Heksene forsøker å sende en beskjed.
Jeg kan ikke tro at dere har holdt dette hemmelig.
Stefan trodde at hvis du visste hvor kistene var-
-ville Klaus true folk for å få informasjon av deg.
-Er dette resten av familien hans? -Ja. Elijah og to andre.
Dette er den vi ikke kan åpne.
Vi vet ikke hvem eller hva som er i den.
Men drømmen min sier at den vil hjelpe til med å drepe Klaus.
-Hva gjør du? -Jeg måtte fortelle om kista.
Du måtte holde henne utenfor, Bonnie.
Hva skal du gjøre? Skal du kidnappe meg, så at jeg ikke sier noe?
Ikke frist meg, Elena.
Jeg vet hvem som kan åpne kisten. Elena må hjelpe meg å finne henne.
Finne hvem? Hva snakker du om?
Jeg kunne ikke plassere ansiktet hennes.
Så forsto jeg...
Herregud, Bonnie...
Hvem er dette?
Det er moren min.
Los Alamitos?
-For gammel. -Honolulu?
Det ville vært noe. Hvor mange har du?
Mange. Jeg ba lensmannen å ta fram hver eneste Abby Bennett i landet.
Jeg vet at ting har vært anspente-
-på grunn av Jeremy. Takk for at du hjelper meg.
-Jeg vet at du har mye. -Det er ingenting viktigere, Bonnie.
Det er sykt. Å spore en kvinne som forlot barnet sitt.
Du vet vel at du ikke må?
La Stefan være fiksert av å åpne kisten.
-Det trenger ikke å falle på deg. -Kisten er låst med en trylleformel.
Det gjør det til et hekseproblem. Mitt problem.
-Før eller senere treffer jeg mamma. -Før.
Abby Bennett Wilson, Monroe i North Carolina.
Født i Mystic Falls og gikk på skolen her.
Litt fiksering setter fart på etterforskningen.
-Det er meg. -Ja. Det blir en biltur.
-Fritt for framsetet! -Nei.
-Skal jeg sitte baki med deg? -Du får ikke være med.
Jeg fant henne.
Bonnie har ikke møtt moren sin på 15 år.
Vi trenger ikke dine spydige kommentarer.
Hva er det med dere to?
Vi kysset, og nå er det rart. God tur.
-Hva gjør du her? -Jeg kom for å be om unnskyldning.
Be om unnskyldning? Du beit meg!
Jeg kunne ha dødd. Unnskyldninger holder ikke.
Klaus ba meg gjøre det, og jeg sa nei.
Så skjedde det uansett.
Det var helt hinsides min kontroll.
Derfor ringte moren din ham.
-Pappa? -Hei, Caroline.
Siden han kunne motstå begjæret kanskje han kan lære meg å stå imot.
-Kan du hjelpe ham? -Jeg skal prøve.
-Hvorfor? -Han gjorde en feil.
Nå vil han gjøre det godt igjen.
Jeg forstår det.
Vil du ha noe annet? En øl?
Gjerne, men jeg må gå runden om et kvarter. En full doktor er ikke bra.
Det kommer an på hvilken type full du er.
Sint.
-Takk for lunsjen. -Ja visst.
-Middag neste gang? -Det ville vært topp.
-Fint. Ha det bra. -Ha det!
-Hvem er det? -Min doktor.
Er hun doktor? Hva koster det?
-Ingenting. -Kom igjen, Ric.
En så pen og smart jente?
Jeg har lett etter varselsflagg.
Eksen hennes kalte henne gærning.
-Fra ham regnes det ikke. -Du har rett.
-Det er din. -Hva ville mine ekser kalt meg?
Ingenting, de er døde alle sammen.
Eksen hennes er obdusent, så han er døden nær.
Var hun sammen med en obdusent?
Jeg tror ikke at han er nær døden, han er død.
-Hva? -Myrdet. Lensmannen ligger lavt.
Han fikk en stake i brystet som en vampyr.
-Meredith sa ikke noe om det. -Varselsflagg nummer to.
-Hvem tror du drepte ham? -Jeg vet ikke.
Hvis jeg var politi, ville din sexy doktor være mistenkt.
-Hva gjør du her, Klaus? -Nyter vår stillstand.
-Hva vil du? -Spørsmålet er hva du vil?
Mine hybrider har forlatt byen.
Si hva jeg må gjøre for å få tilbake familien min.
Jo, Klaus...
...jeg forhandler ikke.
Å beholde dem i uendelighet er det samme...
-...som å slippe dem i havet. -Nei.
Forlat Mystic Falls og ring meg om noen år, så snakker vi.
Jeg skal gi deg en sjanse til. Bare én. La oss komme overens.
Og ellers? Gjør du noe, så slipper jeg...
Nettopp. Gale Stefan!
Hvordan går det for deg? Har du noen venner igjen?
Tenk at jeg skal få møte henne. Jeg husker henne ikke så godt.
-Du snakker aldri om henne. -Nei.
Hun dro og hørte aldri fra seg. Ikke engang da bestemor døde.
Vi snakker om deg og Damon i stedet.
Jeg snakker ikke om det.
Han kysset meg. Det skjer ikke igjen.
Var det bra?
-Det spiller ingen rolle. -Det er et ja.
Det er Stefan. Jeg sa at jeg skulle ringe så fort jeg fikk adressen.
Ignorer det.
Du skal treffe din mor for første gang på flere år.
-Jeg lar ingen spolere det. -Ja, men han ringer til jeg svarer.
Ok.
-Ja? -Hvor er du?
Bonnie og jeg drar til sjøhuset mens vi venter på adressene fra Forbes.
-Du fleiper. -Nei, Stefan.
Vi trenger en kveld uten din galskap.
Klaus vet at jeg prøver å vinne tid.
Vi gjør alt vi kan. Må du ringe hvert femte minutt?
Ja visst, Elena.
-Hvordan er livet på veien? -Vakkert.
Hvordan er Mystic Falls uten hybrider?
Kjedelig, for øyeblikket.
Si ifra hvis vi skal komme tilbake.
Det trengs ikke. Jeg er venn med byens tjenestemenn.
Det finnes en veldig pratsom sheriff.
-Vet du hva du må gjøre? -Ja.
-Kan jeg hjelpe deg? -Abby Bennett Wilson?
Det er meg.
-Søtt hus. -Ja, for å være midt i ingen steder.
Er du klar?
Kom!
Hei!
-Vi leter etter Abby Wilson. -Hun er ikke hjemme.
-Kan jeg hjelpe deg? -Vi kan komme tilbake.
-Du ser så kjent ut. -Abby er moren min.
Jeg heter Jamie. Vil dere komme inn? Denne veien.
Vil dere ikke ha noe?
Appelsinjuice, kokosvann, mangojuice...
-Vann duger bra. -Ok.
Er vi i slekt?
Nei. Abby er ikke moren min.
-Bra. -Hun var sammen med faren min.
Da de gjorde slutt tok hun hånd om meg.
Hun sørget for at jeg gikk på skolen-
-og flippet ikke ut da jeg vraket bilen.
Hun høres flott ut.
-Ja. -Jamie?
Hvems bil er det på forsiden?
Det er min.
Jeg er Bonnie.
Datteren din.
Hei, Bonnie...
-Hvordan vet du at det vil fungere? -Det er en prosess.
Det tok meg tiår å lære meg å stå imot begjær.
Hjernen er som en muskel. Man trener den opp.
Båndet handler om en ting.
Takknemlighet. Du tror at du har Klaus å takke for livet.
-Spør deg selv hvorfor. -Jeg ble forbannet.
Hver fullmåne måtte jeg bli ulv.
Det var tortur. Klaus lot meg slippe det.
Han befridde deg fra smerten, du kjente takknemlighetsgjeld.
For å bryte båndet må du forvandle deg.
Ei din smerte, slik at du ikke skylder Klaus noe, da blir du fri.
Men hvordan kan han forvandles? Det er ikke fullmåne.
Han trenger ingen. Du er vel hybrid nå?
Du kan vel forvandles når du vil?
Ja, men jeg vet ikke hvordan jeg skal begynne.
-Du kommer med unnskyldninger. -Du forstår ikke.
Alle bein i kroppen brytes.
Dette er den eneste måten.
Hvor gjerne vil du ha din frihet?
-Ok. -Ok.
-Hvordan går det? -Det går greit.
Jeg er her for å få hjelp.
Jeg håper at dere er sultne.
Mat har alltid vært min beste måte å bryte isen.
-Du har gjort det fint her. -Du er så søt. Akkurat som moren din.
-Kjente du moren min? -Miranda var min beste venn.
Forlot du din datter og din beste venn?
Jeg dro på grunn av min beste venn.
For 15 år siden kom en vampyr til byen,-
-og lette etter deg, Elena, etter dobbeltgjengeren.
Ingen kunne drepe ham.
Så jeg lurte ham ut av byen og la en besvergelse over ham-
-i en krypt i Charlotte.
Mikael. Han var originalvampyr.
Det tok ethvert fnugg av kraft jeg hadde.
Jeg holdt på å dø.
Jeg kom meg, men ikke min magi.
-Kreftene mine kom aldri tilbake. -Ikke du heller.
-Det var ikke så enkelt. -Ikke det?
Du felte Mikael og så?
-Lærte du Jamie å kjøre bil? -Bonnie.
Dette var en tabbe. Hun kan ikke hjelpe oss uten magi.
Bonnie, vent!
Ikke gå. Snakk med meg.
Vær så snill?
Jeg venter utenfor.
Hei, Elena! Fint sjøhus.
Dr. Raymond til Akutten.
Vi fikk aldri treffe dr Fell.
Du er Alarics venn, eller hva?
Damon Salvatore. Vi møttes på byrådsmøtet.
Hva gjør du her?
Streifer i korridorene og vinker til de nyfødte.
Jeg er lei for det med kjæresten din. Dyreangrep?
-Fælt. -Eks-kjæreste.
Og takk, jeg sliter med det fortsatt.
Jeg tenkte å fortelle at det ikke var et dyreangrep.
Og så innså jeg...
...at du skrev under på dødsattesten.
Skal det stå "fikk en stake i hjertet"?
Skapte han ikke frasen "dyreangrep"?
-Hvorfor bryr du deg? -Ric liker deg.
Han blir ikke glad hvis du er psykopat.
Tror du at jeg drepte kjæresten min?
Psykopater er vanskelige å gjøre fornøyde.
Bryr du deg om din venn kan du finne ut hvordan Alaric kom inn på akutten-
-på sitt dødsleie og gikk en time senere uten en skramme.
Ok.
Jeg kan ikke.
-Prøv igjen. -Kan han ikke få hvile?
Vi gjør det på min måte.
-Han har rett, Caroline. Gå. -Nei.
-Tyler... -Gå, Caroline!
Hva gjør du?
-Hva i helvete? -Plager det deg?
-Slutt! -Fint. Bli sint.
Det finnes inni deg. Det vet du.
Slutt, sa jeg!
Ditt bånd til Klaus utsetter datteren min for fare.
Enten forvandler du deg, eller så dreper jeg deg her.
Du er blitt en slik vakker ung kvinne, Bonnie.
Slutt med alle muffinsene og komplimentene.
Jeg vil bare vite sannheten.
Hvorfor kom du ikke hjem?
Jeg hadde ingen magi. Jeg var i en ny by.
Jeg hadde sjansen til å bli en annen.
Å bli Abby Wilson, kvinnen...ikke Abby Bennett, heksen.
Jeg er ikke stolt over hva jeg gjorde, Bonnie.
Jeg flyktet.
Jeg vet det.
Men du hadde din far og bestemor.
Bestemoren din er mye bedre på sånt som dette enn meg.
Vet du ikke?
Hva da?
Hvordan?
Vi jobbet med en vanskelig besvergelse.
Vi var utmattet.
Hun mer enn meg.
Hun oppfostret deg rett.
Hun hadde vært veldig stolt av deg.
-Nå vet du hele historien min. -Ja.
Du kan vel fortelle din?
-Hvorfor kom du hit? -Det var en drøm.
Jeg trodde at du skulle hjelpe oss.
Men hvis du ikke har noen magi...
Jeg er ikke helt ubrukelig.
Jorden forsyner meg ennå med urter.
-Kanskje jeg kan hjelpe til. -Jeg tror ikke det.
Vær så snill, Bonnie.
La meg hjelpe deg.
Trodde du ikke jeg skulle få vite det?
Jeg brydde meg ikke.
Derfor ville jeg ikke at du skulle vite noe.
For nå kan du ikke gjøre hva du vil.
-Faen! -Hallo!
-Er alt i orden her ute? -Hei!
Nei. Gå inn igjen, Jamie.
Tro meg, det er bedre.
Jeg tror ikke det.
-Jeg ville høre på henne. -Jeg tror ikke det, sa jeg.
Gå opp igjen, før jeg river av deg halsen. Skjønner du?
Du innser ikke hvor fæl du er blitt!
-Det er sånn det må være, Elena. -Ja visst.
Vær grusommere enn den grusomme. Jeg skjønner.
-Du bør ikke være her. -Hva gjør du?
Som jeg ble fortalt. Han bør ikke være her.
Han er styrt, Elena.
Hva var det?
-Hva gjør du her? -Leter etter en kanin.
-Du klarer deg. For øyeblikket. -Er du fortsatt besatt av Meredith?
Har du ikke en originalvampyr å bekymre deg for?
Gjør ti til.
Du bør nok legge på deg litt om du skal være sammen med henne.
-Selvforsvar og sånt. -Hva er ditt problem?
Din doktor ga meg jernurt.
Så tok hun mitt blod.
Hæ? Når traff du henne?
Jeg anklagde henne for å ha drept sin eks-kjæreste.
-Det var et følsomt tema. -Hva faen driver du med, Damon?
-Hvorfor er du sint? -Jeg skulle jo skjøtte det.
Jeg bekreftet din teori. Satte diagnose på psykoen.
Vær så god.
-Hvorfor gjør du dette? -Stå stille!
Slipp meg, Jamie! Han trenger hjelp.
-Jamie! -Bonnie!
Bonnie!
-Herregud! -Kjedene er ikke sterke nok.
Du må gå.
Løp!
-Så? -Hun fortalte ikke hvor kistene er.
-Vampyren kom. -Tok Jamie hånd om det?
Ja. Men hun snakker ikke nå. Jeg prøvde.
Du får prøve igjen.
-Hva har du gjort mot meg? -Du klarer deg.
Urtene bedøvet din magi.
-Hvor er Elena? -Hun klarer seg også. Hør!
-Du må fortelle hvor kistene er. -Hvorfor?
Ellers får den mannen Jamie til å ta livet av seg.
Jeg kan ikke.
Dette er større enn du og jeg.
Du må bare fortelle hvor de er,-
-og så har vi holdt vår del av avtalen.
Vær så snill, Bonnie!
Advar vennene dine
Jeg har det nesten.
-Abby har ikke ringt ennå. -Vær så snill, Jamie, slipp oss.
La være! Ikke gjør noe.
Jeg vet ikke hvorfor jeg skjøt ham.
Men forsøker dere noe skyter jeg igen.
Ok, jeg skal ikke.
-Hvem ga deg pistolen? -En mann kom hit tidligere.
Han sa at det var trekuler og at jeg skulle skyte hvis noen kom i veien.
Hva mer sa han?
Hvis Abby ikke fant ut hvor noen kister er skal jeg skyte meg selv.
Og jeg, da? Hva sa han om meg?
Jeg skal ikke skade deg.
Er du sikker? Reipene sitter hardt, de gjør vondt.
Hvordan kan jeg hjelpe?
Når jeg rører meg, rører treet seg inni meg.
Jeg føler hvordan det skraper mot hjertet.
Du må ta ut bitene.
Hvorfor tok det så lang tid?
Du gjemmer deg bak dine heksevenner.
I skitten.
Fornærmer du en gjeng døde hekser? Ikke så smart.
Jeg gjorde samme tabbe da jeg kom hit.
Det morsomme med hekser-
-er at levende eller døde, bryr de seg om sine egne.
100 døde hekser har 1000 levende etterkommere.
Jeg dreper dem gjerne alle sammen hvis jeg ikke får igjen mine kister.
Mens vi snakker, er min hybridvenn villig til å fullføre Bennett-linjen.
Nå.
Vis meg kistene.
Her er vi.
Hvor er den fjerde?
Vis meg!
Her er greia. Det kan de ikke.
Den er ikke her.
-Hva gjorde du? -Bonnie advarte meg.
Jeg rakk ikke å hente alle fire, men jeg rakk å hente en.
Jeg skal rive deg i småbiter.
Når du er en vridene masse av blod og kjøtt-
-river jeg hjertet ut av brystet.
Unnskyld.
Samme regler gjelder. Makt og alt.
Jeg vet at du vil ha tilbake familien.
Men noe sier meg at du vil ha det som finnes i kisten mer.
-Fortell hva du planlegger. -Du snakket med Damon.
-Ja. -Han skulle ikke våkne.
Jernurten skulle bedøve ham i timevis.
Han drikker det hver dag for å bygge opp immunitet.
-Jeg er ikke gal, Ric. -Hva er du da?
Pass deg.
Vil du virkelig vite det? Bli værende.
Er det Bill Forbes?
-Jeg prøver bare å hjelpe til. -Ta det ut, Elena.
Bare ta det ut.
Fortsett å vri deg, så kanskje jeg syns synd på deg.
Du har forandret deg.
Noe er annerledes med deg.
Du er sterkere. Tøffere.
Du er ikke den eneste som har forandret seg, Stefan.
Det måtte vi alle.
Det er bra.
Det er noe jeg må fortelle deg.
Det er ikke fordi jeg føler meg skyldig fordi det skjedde.
Jeg føler meg skyldig fordi du ikke vet.
Jeg kysset Damon.
Sånn. Ferdig.
Hva skjedde?
Han ble funnet i skogen. Han hadde bitemerker over halve kroppen.
-Han mistet tre liter blod. -Klarer han seg?
Nei. Ikke på egen hånd, i hvert fall.
-Hva er det? -Det du tror. Vampyrblod.
Vil du vite min hemmelighet? Jeg jukser. Jeg hater når folk dør.
Når jeg kan gjøre noe med det, så gjør jeg det.
Stefan.
Si noe.
-Vær så snill? -Jeg burde ikke ha kidnappet deg.
Bilen, brua. Det var for mye.
Takk.
Men du burde ikke ha løyet. Du kan ikke stikke av gårde sånn.
-Ikke mens Klaus lever. -Jeg vet det.
Jeg ville gi Bonnie litt tid sammen med moren sin-
-uten at alt annet kom i veien.
Uten meg i veien.
Jeg aktet ikke å kysse ham.
Du er bedre enn ham, Elena.
Du er bedre enn oss begge to.
Elena er på vei.
Jamie er trygg.
Han er litt mørbanket, men trygg.
Kommer hybriden tilbake?
Du holdt din del av avtalen. Klaus pleier å holde sin.
Du var villig til å gjøre alt dette for ham...
-Og han er ikke engang familien din. -Det er han, Bonnie.
Jeg vet at det er vondt å høre det.
Men det betyr ikke at jeg ikke bryr meg om deg.
-Jeg vil hjelpe deg. -Det kan du ikke.
Du har ingen magi og jeg stoler ikke på deg.
Da jeg tok Mikael...
...forsvant ikke min magi.
Den fløt av gårde.
Jo lenger jeg var borte fra deg, desto svakere ble den.
Naturen straffet meg for at jeg forlot deg.
Kanskje du kan hjelpe meg å få tilbake magien.
Jeg trodde ikke at du ville ha den mer.
Nei.
Men hvis du vil det gjør jeg det for deg.
-Du kjenner deg bedre. -Ja.
Det burde jeg ikke, men jeg hadde ikke noe jeg skulle ha sagt.
Jeg ville ikke skade deg. Jeg mistet kontrollen.
Igjen.
Jeg kjente til riskene med å hjelpe deg.
Var det verdt det? Hvordan føler du deg?
Annerledes. Litt mer som meg selv.
-Da fortsetter vi i morgen. -Hva? Jeg ble jo forvandlet.
En gang. For å bryte båndene må forvandlingen være smertefri.
Etter hva jeg så i dag har vi langt igjen.
Jeg kan ikke utsette meg for det igjen.
Det gjør du. Før du kan styre din frie vilje,-
-lar jeg deg ikke komme i nærheten av datteren min.
Du røpet hemmeligheten din.
-Dette er min. -Du er vampyrjeger.
Halvpensjonert.
Du vil slippe å spise middag med meg.
Jeg vil bare være ærlig.
-Ingen hemmeligheter. -Ok.
Fortell hvordan du overlevde lastebilulykken.
Dine skader var dødelige. Var det vampyrblod?
Det og denne ringen.
Den beskytter meg fra å bli drept av overnaturlige vesener.
En vampyrjeger som ikke kan drepes av vampyrer.
Så praktisk.
Er du redd for at jeg er et overnaturlig vesen?
Man kan ikke være forsiktig nok.
Hei. Unnskyld.
-Jeg skal gå. -Ok, greit.
-Elena? Unnskyld! -Det er greit.
Nei, det er ikke engang mitt hus.
Det er ditt og Jennas hus, din families hus.
Da du sov på sofaen ble det ditt hus også.
Vi trengte deg...
Og du ble. Takk for det.
Jeg vet at det er vanskelig.
Men Jenna er borte.
Og du får gå videre.
Du lever ennå?
Jeg antar at Klaus ikke fikk kistene.
Ikke se så glad ut. Jeg klarte bare å få tak i en. Den låste.
-Bra beslutning. -Ja.
Regn ikke med at Bonnies mamma skal åpne den.
-Hun har ingen krefter. -Det forbauser meg ikke.
-Det har vært en sånn kveld. -Har Elena det bra?
Dere to må ha snakket sammen.
Og du vil visst ikke snakke om det.
Oppfattet.
Kanskje vi bør snakke om denne?
Hva har du gjort?
Du har fått tilbake familien din.
Akter du å åpne dem?
Ikke ennå.
Jeg har uoppklarte forretninger å skjøtte.
Hva slags forretninger?
-Jaså, Niklaus... -Elijah.
Hva har jeg gått glipp av? ger å skjøtte.