Viděli jste...
Jediná věc silnější než touha po krvi, je tvá láska k té dívce.
Kdy naposledy jsi měl lidskou krev?
Té noci, kdy jsem hrozil, že s Elenou sjedu z toho mostu.
Podívej se na ty obrázky na stěně za Elenou.
Bílý dub 300 let poté, co jsme utekli zpět do starého světa.
-Ten strom by nás mohl zabít. -Brian Walters, soudní lékař.
-On není upír. -Byla to vražda.
Zeptej se Rica, jestli k těm zbraním neměla přístup ta jeho doktorka?
Myslíš si, že jsem zabila svého bývalého?
Tati.
Tohle jsi neměl vidět.
Dojdete v pořádku, pane Salvatore? Mohl bych poslat pro policejní vůz.
Trocha mrazu ještě nikdy nikomu neublížila, šerife Forbesi.
Spíše než o studenou frontu se obávám o vaše bezpečí.
Jediná vražda zakladatele ještě neznamená epidemii, Geralde.
-Dobrou noc. -Dobrou.
Když na mě budeš křičet, Carol, tak se tím vyšetřování neurychlí.
Došlo ke dvěma vraždám zakladatelů a jednomu pokusu o vraždu.
Jestli máš podezřelého, tak mě o tom musíš informovat.
Ne, já se musím postarat o to, abych z těch vražd neobvinila nevinného.
Prostě mi řekni, kdo to je, Liz.
UPÍŘÍ DENÍKY III. 16. díl: 1912
Já jsem to neudělal.
Ty jsi ho zatkla? Za ty nesmysly, které vykládá doktorka Fellová?
Ne, zadržela jsem ho. V cele je pro jeho vlastní dobro.
Byl jsi postřelen. Doktorka Fellová tě vyléčila upíří krví.
-To ona mě postřelila. -Protože jsi k ní přišel s nožem.
Jo, s nožem, který jsem našel ukrytý v jejích věcech.
Budeme ignorovat, že i on je obětí toho vraha?
Byl skoro ubodán k smrti.
Doktorka Fellová zmínila, že si ta zranění mohl způsobit sám.
-Myslíte, že jsem pobodal sám sebe? -Už nevím, co si mám myslet.
Kromě vražedné zbraně z tvojí skrýše
a respektovaného člena zakladatelů, který se mi vysmívá, nic nemám.
-Hodila to na mě. Někdo to ušil. -To možná ano,
-ale nemám na to důkazy. -Tak nějaké najdeme.
Ne, nepleť se do toho, Damone. Jen bys to zhoršil.
-Poslouchej mě, Liz... -Nenuť mě zavřít tě k němu do cely.
-To běžíme maraton, nebo co? -Jestli mi nestačíš...
Eleno, svým problémům neutečeš. Ale asi se o to stejně pokusíš.
Mluvil jsem s Bonnie.
-Co říkala? -Je u své mámy.
Abby dokončí proměnu.
-Rozhodla se, že se stane upírem? -Jo.
Caroline jí s tím pomůže, naučí ji ovládat se a tak.
Neříkala Bonnie...
Můžu pro ni něco udělat?
Ví, že za to nemůžeš, Eleno. Jen je prostě... naštvaná.
Damon její mámu proměnil v upíra, aby mi zachránil život.
Jistěže je to moje chyba.
S běháním jsme ještě neskončili, že ne?
-Kdo je to? -Šerifko, je všechno v pořádku?
Cože?
-Byl jsi... -Ric je v pořádku.
Šerifka nechce, abych se do toho pletl.
Ale ty ji neposlechneš, ne?
Je to stejně dobrý plán jako každý jiný.
Tvůj přítel sedí za vraždu. Musíš něco udělat.
Mohl bych doktorce Falešné obvinění rozpárat hrdlo, nebo vyrvat jazyk.
Pak bych ho rozkousal na kousíčky, kterými bych nakrmil veverky.
Přestaň, Damone.
To, že se do toho nebudu montovat, najednou zní jako dobrý nápad, co?
Včera jsem ti zachránil život. Nemáš za co.
Mohl bys Bonnie projevit trochu soucitu.
Já vím. Máš pravdu.
Ona a její matka musejí být naprosto zdrcené.
Neměl bych jim poslat lasagne?
-Teď jsi pěkně hrubý. -Jsem hrubý, nenávidíš mě.
Všechno je zase v normálu.
Když od sebe budeš ostatní odstrkovat, nakonec skončíš sám.
Milý deníčku,
dnes se mě Chipmunk zeptal, jak se jmenuju.
Řekl jsem mu, že se jmenuju Joe.
-Ta lež mě bude pronásledovat. -Co chceš?
Doufal jsem, že spolu posedíme. Trochu se bratrsky sblížíme.
Vím, že spolu moc nevysedáváme.
Spolupracujeme. Spojujeme síly. Aktivujeme naše superschopnosti.
-Co to děláš? -Hledám stopy.
Většina původních je pryč, ale pobíhá nám tu vrah.
Pamatuješ si, jak jsme se sem
-vrátili na Zacharyho pohřeb? -Matně. Proč?
Pokud mi dobře slouží paměť, tak nebyl prvním zakladatelem,
-který byl toho roku, měsíce, zabit. -Kam tím míříš?
-Vzpomínám, kdy se to stalo. -V roce 1912.
A prý že matně.
Rok 1912. Nebo, jak mu taky rád říkám,
rok, kdy Mystic Falls naposledy sužoval sériový vrah.
Být doma po tak dlouhé době je tak zvláštní.
Myslel jsem, že už se nevrátím, rozhodně ne kvůli pohřbu.
Upřímnou soustrast, pane Salvatore.
Prý jste Zacharyho vzdálený bratranec.
-Jeho synovec. Paní... -Lockwoodová.
Marianna Lockwoodová.
A tohle je moje přítelkyně Samantha Gilbertová.
-Potomek Jonathana Gilberta? -Byl to můj dědeček.
-Znal jste ho? -Naše cesty se protnuly.
Omlouvám se, vím, že je to nevhodné,
ale o Zacharyho smrti se mnou nechce nikdo mluvit.
Byl zavražděn a nebyl první.
-Samantho, nebuď drbna. -Proč ne? Měl by to vědět.
Je ze zakládající rodiny jako my.
Buďte opatrný. Pro zakladatele není v tomhle městě bezpečno.
Zase večeříš naše příbuzné?
Damone.
Už je to dlouho, bratře.
Už je to skoro 50 let.
Překvapuje mě, že jsi přišel.
Nechat si ujít pohřeb...
Jak mu to říkáš? Strýc Zachariah?
-Vidím, že jsi na mě pořád naštvaný. -Proč bych měl být, Stefane?
Udělal jsi ze mě upíra a teď se potuluju po světě a z lidí saju krev.
Nevybil sis svůj vztek náhodou na našem synovci Zacharym?
Pokud vím, tak to ty máš na svědomí smrt několika členů naší rodiny.
-Ať náš otec odpočívá v pokoji. -Změnil jsem se, Damone.
Tak to ti blahopřeju, Stefane.
Pokud mě omluvíš, tak bych svůj život rád dožil
co možná nejdál od tebe.
Damone, počkej.
Co takhle zajít na skleničku, dohnat ztracený čas?
Chyběl jsi mi, bratře.
Jo.
Proč ne.
Co ty na to, bratře? Chceš se opít?
Já to chápu. Chápu to.
Jsi znuděný. Tvůj nejlepší přítel je ve vězení.
A nic lepšího na práci nemáš.
To taky. Ale hlavně jsem doufal, že mi pomůžeš vyřešit vraždu.
Díky, že jste si udělala čas, paní starostko.
eDošlo mi, že jako předsedkyně památkového výboru
budete o nejstarších stromech v okolí určitě něco vědět.
Hodně žen z našeho rodu o tom vedlo záznamy,
než měly opravdové zaměstnání.
Hledala jsem v archivu,
ale záznamy o stromu, který hledám, jsem nenašla.
Asi už ho porazili.
Na počátku 20. století byla půlka města postavena ze starých stromů.
Ďáblice na 9 hodinách.
Nevíte náhodou, kdo v té době vlastnil pilu?
Všechny pily byly tehdy majetkem rodiny Salvatorových.
Co mají společného soudní lékař Bill Forbes
a Alaric Saltzman?
No tak. Přestaň s tím.
Skončit se zlozvykem po krvavé orgii nebude ten nejlepší přístup.
Když hraješ hru všechno nebo nic, zůstávají po tobě mrtvoly,
takže si říkám, že je na čase, aby ses obeznámil se střídmostí.
Všichni jsou v radě zakladatelů, Damone.
-To mají společné. -Ale proč oni?
Brian Walters a Alaric nejsou ze zakládajících rodin.
Když chceš radu povraždit, proč si neudělat seznam s lepšími lidmi?
V roce 1912 aspoň zabili jednoho Salvatora.
A kterého máš na mysli?
Musíte to vidět, šerifko, nemám žádný motiv.
Podívejte, před smrtí se s Meredith Fellovou
neshodl jak soudní lékař, tak můj bývalý.
Ta tvrdí, že jste byl u její hádky s Brianem Waltersem.
Co tím chcete říct? Že jsem bránil její čest?
-Tehdy jsem ji sotva znal. -Taky vám prý řekla,
že jí Bill hrozil, že ji za podávání upíří krve nahlásí Komoře.
-Ne, to mi neřekla. -Hovor ve 2 ráno, v noc jeho vraždy?
Obstarala jsem si výpis hovorů. Mluvil jste s ní přes hodinu.
Dobrá. Já si...
Ano. Pamatuju si, že jsem jí volal, ale...
Hodně jsem pil a... nepamatuju si, o čem jsme mluvili.
A máte alibi pro tu noc, kdy zemřel Brian Walters?
To jsem byl na té charitativní akci, až do půlnoci. Viděla jste mě tam!
Čas smrti je odhadován mezi 1 a 3. hodinou ranní.
Pak jsem...
Pak jsem musel být doma a spát. Tím jsem si jistý.
Zachariah Salvatore byl vaším synovcem?
Během občanské války otec zbouchnul služku. Ta porodila syna.
Ostatní si mysleli, že jsme se Stefanem mrtví.
Nějak jsme se představit museli.
A vaše rodina tehdy vlastnila pilu.
Nějak moc se ptáš.
Jenom zkoumám historii města. Vždyť jsem tady vyrostla.
Víš, že své skutečné důvody skrývat nemusíš, blonďatá kočko.
Jestli chceš další sex, stačí říct.
-Na to na světě není dost alkoholu. -Ale no tak.
Na to, abys byla tak nevraživá, to bylo až moc dobré.
Mého bratříčka musíš omluvit.
Prahne po troše nuly pozitivní.
-Po ničem neprahnu. -Takže toho vraha nikdy nechytili?
Ne. Celé to svedli na upíry.
-Možná to udělal upír. -Jo.
Jo, možná to udělal upír, Damone.
Nemysli si, že jsi mě taky nenapadl, bratře.
Ale tyhle vraždy nebyly ve tvém stylu, že ne?
A navíc tady tehdy žádní další upíři nebyli.
Jeden upír tady tehdy byl.
-Pamatuješ si Sage? -No jasně.
Sage.
Když mluvíme o skvělém sexu...
-Možná už jsi vypil dost. -Dámy a pánové.
-Kopeš do chlapa, když je na dně. -Prodej svého koně,
pojďte se podívat na sanfranciský veletrh na šampióna střední váhy,
pánové, večer...
Kdo je na řadě?
100 dolarů muži, který mě porazí.
Můžu tě naučit, jak přežívat bez lidské krve.
Ty mě nemáš co poučovat, jak mám žít svůj život,
teď už ne.
-Jak se jmenuješ? -Nemám zájem.
Pane Nemám zájem, připadáš mi jako hráč.
Obávám se, že jste mě pochopila špatně.
Tak to je škoda.
Kdysi jsem Sage znala. Poběhlice malá.
Opravdu si myslíš, že tehdy vraždila zakladatele Sage?
Město vyslýchalo všechny dospělé muže v Mystic Falls.
Asi je nikdy nenapadlo, že by to mohla udělat žena.
Za chvíli operuju. Jestli chceš Alarica obhajovat,
-tak rychle. -Nemusím ho obhajovat, nic neudělal.
Jak to víš? Jistě, bydlíš s ním, stará se o tebe,
ale víš o něm vůbec něco?
-Vím toho dost. -Povím ti, co vím já.
Než mu bylo 21, tak ho čtyřikrát zatkli za rvačky.
Když byl na Duku, jeho budoucí žena Isobel
požádala o zákaz styku, dvakrát.
Ale pak si ho vzala, což o ní mnohé vypovídá.
-Dobře, tohle sis vymyslela. -Opravdu?
Jak to můžeš vědět? Slitovala ses nad věčně opilým lovcem upírů
a ani tě nenapadlo si ho prověřit.
Jak mu to můžeš dělat? On nikoho nezabil a ty to víš.
Chodíš s upíry, Eleno.
To, že je tvůj poručník vrah, by tě zas tak moc šokovat nemělo.
Řekni mi víc o svých dávných příbuzných.
Slyšela jsem, že vykáceli půlku lesa, aby postavili tohle město.
Zklidni se, rychlíku.
Byla to kopa srandy, ale máme pánskou jízdu a ty nejsi zvaná.
-Dobrá práce. -K laskavostem, které mi dlužíš,
přidávám vloupání.
Nevím, jak dlouho bude Meredith na té operaci,
tak uvidíme, co najdeme.
Nemyslíš, že to tu policie už prohledala?
-Předala jim všechno, co měla. -Jo.
Jo, já hledám důkaz, který jim nepředala.
A víš určitě, že bychom měli prověřovat ji?
Já ho znám, Matte. Je nevinný.
A vím, že Meredith je Fellová.
Je z rodiny zakladatelů, a to znamená...
Kostlivce ve skříni. Jako pravý zakladatel.
Brian Walters, Bill Forbes.
Alaric Saltzman.
Řekněme, že Sage v roce 1912 všechny zabila.
Kdo to sakra dělá teď?
Ta šáhlá doktorka Fellová to není. Je to ženská.
Ta by tři dospělé chlapy ubodat nemohla.
To je trochu sexistické. Žena dokáže zabít muže,
-když má správnou motivaci. -Ty to prostě nevzdáš, co?
-Proč jsi tak naježený? -Prochází velkou očistou,
snaží se být lepší a tak.
Abys věděl, tak ve 20. letech s tebou byla větší zábava.
Lezeš mu na nervy. Je popudlivý, když si myslí, že je lepší než jiní.
Nemyslím si, že jsem lepší než ostatní, Damone.
Vraždění nevinných už mě jen nezajímá.
Dobře. Tak dobrá.
Moje chyba.
Myslíval sis, že jsi lepší než ostatní.
Milý deníčku, Damon ztratil svůj směr.
Zatímco já jsem si život urovnal, on tím svým pořád mrhá.
Jauvajs.
Sžírá ho jeho zahořklost. Je v něm jen temnota a zloba.
-Odsuzující. -Tohle je zábava.
Abych byla upřímná, s tebou taky nebyla zábava, Damone.
To nebyla. Žena, kterou jsem miloval, trčela v hrobce.
A ještě 100 let se z ní neměla dostat.
Vůbec jsem se tehdy nebavil.
Jak smutné. Celé to děláš špatně.
Ošklivý upír.
Měl jsem hlad. Teď už hlad nemám.
Můj způsob podání je čistě subjektivní.
Žena není jen k jídlu. Slouží k potěšení.
Já ženu k potěšení nepotřebuju. Jsem zadaný.
Všichni jsme nějakým způsobem zadaní.
Ale nač být upírem, když z toho nemáš potěšení?
Pojď se mnou. Něco ti ukážu.
Vraž mu! To je ono! Dej mu ještě!
Podívej se na ty ženy. Jsou nádherné, že ano?
Ne tyhle. Ty až moc dychtí po pozornosti.
Zajímají tě ty, které jsou zapnuté až ke krku. Sleduj je.
Nemůžou odvrátit zrak.
Tyhle ženy tajně touží po svádění.
Budou se dobře bránit, ale cílem je přimět je,
-aby o to žadonily. -Co když nebudou?
Jsi upír. Vezmeš si to.
Tahle.
-Tak to zní jako Sage. -Odkud ji znáš ty?
Přes 900 let byla posedlá mým bratrem Finnem.
Cože? Tím divným týpkem se sebevražednými sklony?
-Už to zase děláš. -Dobře.
Víte co? Musím...
-Musím odtud vypadnout. -Jasně.
Nejdřív si ale přiznej, že máš chuť.
-Damone, nebudu... -Přiznej to.
Dobře, fajn. Šílím. Zakousnul bych celý personál.
-Proč chceš, abych to řekl? -Protože mám pocit, že jsem nejlepší.
Má na něj všechno. Lékařské záznamy, soudní spisy.
Co je to?
To je Gilbertův starý deník.
Proč je jeden z deníků tvé rodiny v její skříni?
Neříkala jsi, že soudní lékař odhadl čas smrti
-mezi jednou a třetí ráno? -Jo. Proč?
Protože okresní koroner tvrdí, že je to špatně.
Panebože.
Myslím...
-Co jste si mysleli? -Vím, že jsme na to neměli právo.
Neměli právo? Porušili jste zákon.
Ale našli jsme něco, co očistí Alarica.
Na dobu vraždy Briana Walterse mu poskytuje alibi.
-Myslíš tohle? -Co to je?
Dopis z kanceláře okresního koronera,
který opravuje čas smrti Walterse. Dnes přišel Meredith Fellové.
Před pár hodinami ho přinesla s omluvou, že obvinila nevinného.
-Proč by si schovávala kopii? -Na to se jí nemůžu zeptat, Matte,
protože jste se k ní vloupali, abyste ho našli.
Máte vůbec ponětí, jak moc vás dva chráním?
-Je mi to líto. -Jen...
Zmizte z mé kanceláře a běžte domů. Prosím.
Alarica propustím ihned, jak se potvrdí pravost toho dopisu.
Běžte.
Takže on nechce pít lidskou krev?
Jeho svědomí je plné viny.
Vtipné. Když jsem ho ve 20. letech poznala, tak žádné svědomí neměl.
To byla jedna z věcí, které jsem měla nejraději. Snad si nemyslí,
-že může přežít, aniž by se krmil. -Ne, právě naopak.
Je odhodlaný žít svůj život od extrému k extrému.
Je tak tvrdohlavý, ten můj bratr.
Myslím, že mu s tím budu muset pomoct.
Co můžu udělat já?
-Zdravím. -Ahoj.
Možná ti to přijde troufalé, ale jsi strašně hezká.
-Děkuju. -A nekřič, prosím.
Prožiješ opravdu hodně, hodně špatný večer.
Přestaň. Nech toho.
Promiň, bratříčku.
Je čas na večeři. Kousni si.
-Co to děláš? -Drsná láska, Stefane.
Tohle odvykání nevydržíš. Nikdy to nedopadne dobře.
Je na čase zbavit tě té přítěže.
-Ne... -Nakrm se.
Nebo nechám Rebeku, aby se nakrmila. Ty víš, že ji zabije.
-Zabiju. -Pak bude její krev na tvých rukách.
Nebo se můžeš jen trochu napít a zachránit ji. No tak, Stefane.
To ty jsi říkal, že nechceš žádné další nevinné mrtvé.
Zachraň ji. Kousni si. Já ji chytnu. Ty se najíš. Já ji zbavím paměti.
Sakra, já ji i zahojím, až s ní skončíš.
Proč to děláš? Víš, co se mnou krev dělá.
Protože jí dovoluješ, aby tě ovládala. Vždycky to tak bylo.
Já ti chci pomoct naučit tě vzdorovat.
Nedá se nic dělat.
To stačí, Stefane.
Odtud to už zvládnu. Jdi.
-Noc je ještě mladá. -Vypadni. Šmíráky nemá nikdo rád.
-Ty jsi vážně debil, víš to? -Slýchám to často.
Dobře, to stačí. No tak, vždyť ji vysaješ.
Úplně ji vysaješ. No tak.
Řekl jsem, že to stačí.
Hele, chceš bojovat s hladem, nebo se mnou?
Mám tě.
Hodná holka.
Co to děláte?
Stefane.
Eleno.
-Co tady vy dva děláte? -Klid, Eleno.
Jen malý experiment. Nemusíme to dělat dramatičtější, než to je.
Eleno, jdeme.
Eleno!
Takže...
Bude to chvíli trvat.
Stefane. Počkej.
-Prostě to řekni. -Já to nechápu. Co na nich máš.
Vím, že to nedává smysl.
Ale na začátku,
když mi umřeli rodiče,
být se Stefanem se mi zdálo bezpečné.
Bezpečné? Eleno, je to upír.
Já vím, věř mi. Když to řeknu nahlas, zní to šíleně, ale...
Jako bych věděla, že mě nikdy nepřestane milovat,
že nikdy...
Co?
Neumře.
Že nikdy neumře.
Jako tví rodiče.
A Damon?
Damon se ke mně tak nějak připlížil.
Dostal se mi pod kůži a ať udělám cokoli,
nemůžu ho setřást.
Jakmile se do někoho zamiluješ, nevím, jestli...
Nevím, jestli ho někdy dokážeš setřást.
Omlouvám se. Není to divné?
Že o nich s tebou mluvím?
Ne.
Ani ne.
Něco pro tebe mám.
-Deník? -Patří tvé rodině.
Meredith a ten idiotský zástupce měli příliš práce s tvým výslechem,
takže si mě vůbec nevšímali.
Někdy se vyplatí být ve městě plném upírů jako jediný normální.
Prakticky neviditelný.
-Jsi v pořádku? -Jo. Jo. Nic mi není.
Pustili Rica.
Šerifka Forbesová říkala, že už nemá podezřelé, ale Ric je z toho venku.
Vím, že to tak možná nevypadá, ale dneska sis vedl opravdu dobře.
Než se naděješ, budeš králem sebeovládání.
-Elena to pochopí. -Je jedno, co si Elena myslí.
Nic takového. Už žádný nelidský Stefan.
Existuje cesta s názvem zotavení a my se jí budeme držet.
Proč se o to vůbec staráš?
Celé tohle bratrské sbližování, snaha, aby tě Elena nenáviděla.
Proč? Cítíš se provinile, protože jsi ji políbil? O to jde?
Můžeš přestat. Vrať se k tomu, jak jsi mě nenáviděl. Bylo to lepší.
Mohl bys aspoň na minutu uvěřit, že se ti snažím pomoct?
Já tvou pomoc nepotřebuju.
Nepotřebuješ?
Pamatuješ, co se stalo, když jsi tohle řekl naposledy?
-O čem to mluvíš? -O roce 1912, Stefane.
Když jsem tě naposledy přesvědčil, abys pil lidskou krev.
Do toho, Stefane. Někoho si vyber.
-Jsou to lidé, Damone. -Ano, jsou to lidi, Stefane,
lidi, kterým v žilách proudí krev,
kteří čekají, až je někdo rozerve a vysaje.
Ty jsi jen zapomněl, jak dobrý pocit to je.
Já taky, ale Sage mi připomněla,
že to za to stojí. Že to všechno za to stojí.
Toho ne, Stefane. Toho ne.
Ji. Ta je ta pravá.
-Tohle já už nedělám. -Ale můžeš, Stefane. My můžeme.
Nechme minulost minulostí.
Dej si se mnou drink, bratře.
Věděl jsem, že to v sobě pořád máš.
Nebuď nenasytný.
Stefane. Stefane.
Panebože.
Bože můj. Mrzí mě to.
Stefane, přestaň.
-Moc mě to mrzí. -Stefane, přestaň.
Co jsi mi to udělal?
-Stefane. -Co jsi mi to udělal?
Jen se musíš naučit, jak přestat.
-Můžu ti pomoct. -Já tvou pomoc nepotřebuju.
Ten vrah rady zakladatelů na tebe ani zdaleka neměl.
Na konci desetiletí se ti říkalo Rozparovač z Monterey.
A já tě nechal odejít.
Viděl jsem, jak to s tebou jde z kopce, ale nijak jsem ti nepomohl.
To jsi ani nemohl.
Jasně, že jsem mohl.
Ale nechtěl jsem.
Teď ale chci.
Jakmile zajdeš moc daleko, budu tam, abych tě mírnil,
každou vteřinu,
každý den, až mě nebudeš potřebovat.
Proč?
Protože právě teď...
... jsi všechno, co mám.
Budu dělat kafe.
Já si nedám. Za chvilku půjdu spát.
Poslouchej, Eleno.
Šerifka mi řekla o všem, co jsi dneska udělala a...
i když si toho moc vážím,
nechci, aby ses kvůli mně dostala do potíží, jasné?
Když ne kvůli tobě, tak kvůli komu?
Stejně, já mám dohlížet na tebe,
i když mi to nejde.
Tak co kdybychom se shodli na tom, že se o sebe postaráme navzájem?
Platí.
-Co to čteš? -Starý rodinný deník.
-Nějaká pikantní rodinná tajemství? -Těžko říct.
Nejdřív jsem si myslela, že je to deník Johnathana Gilberta,
ale nakonec je jeho vnučky,
která byla zřejmě stejně šílená jako on,
takže ať žijí geny, co?
Aspoň se máš na co těšit.
-Dobrou noc, Ricu. -Dobrou.
Prošel jsem staré rodinné archivy z doby po roce 1900.
Teď chceš najednou pomáhat?
Chceš, abych na tebe byl zase naštvaný?
-Co jsi našel? -Z roku 1912 nic.
Za vraždy zakladatelů nikdy nikoho nezatkli,
ale o 10 let později získali přiznání.
Vážně? Od koho?
Od Samanthy, vnučky Jonathana Gilberta.
Předpokládali, že je blázen a zavřeli ji do blázince.
-A co pak? -Dál stopa nevede.
Patřila do zakladatelské rodiny. Víš, jak se o svoje lidi starají.
Samantha Gilbertová. To je vážně divné.
-Proč? -Protože vím, že jsem ji zabil.
-Vím, jak to vypadá. -Jo? Já teda vůbec.
Střelila jsi mě, nechala mě zavřít, a pak jsi zařídila, aby mě pustili?
Bylo to pro tebe. Abych tě očistila, zfalšovala jsem koronerovu zprávu.
Víš co? Lidi mají pravdu. Ty jsi psychouš.
Když jsi čistý, budou hledat jinde. O tebe už se zajímat nebudou.
Prosím, nemáš k tomu sice důvod, ale potřebuju, abys mi věřil.
Když mě pustíš dovnitř, vysvětlím ti to.
Necítím se být sama sebou.
Ztrácím ponětí o čase...
Jako bych začínala bláznit.
Takže si myslíš, že je Samantha Gilbertová pořád naživu,
pobíhá po Mystic Falls a zabíjí zakladatele?
To není možné. Kdyby se stala upírem, věděli bychom o tom, ne?
Pak musela mít prsten, který ji zase přivedl k životu.
Byla přece Gilbertová, ne? Ty prsteny se dědí po generace.
Jo, ale kdyby ten prsten měla, dneska už by naživu nebyla.
-Před stárnutím tě neochrání. -Johnathan vyrobil jen dva prsteny.
Jeremy má jeden a ten druhý má...
Alaric.
Jak říkala šerifka, oběti byly zabity tvými zbraněmi.
Proč ten kolík? On není upír.
-Já vím. Byla to vražda. -Bože můj. Tati.
-Někdo mu srdcem prohnal kolík. -Je to náš kolík.
-Jo, ale mě taky napadli. -Tvým nožem
-a tu ránu sis mohl způsobit sám. -To je nemožné.
-Kdybych zabíjel, věděl bych to! -Vážně?
Neměl jsi žádné výpadky, chvíle, kdy jsi ztratil pojem o čase?
-Ty jsi blázen. -Nejsem, ale ty bys mohl být.
Nosíš prsten, díky kterému podvádíš smrt, Ricu.
Kolikrát můžeš umřít, než tě to změní?
Myslím, že jsi nemocný, a já ti chci pomoct.
Už se to jednou stalo, téměř před 100 lety.
Eleno.
Ricu, myslím, že má pravdu.
UPÍŘÍ DENÍKY
České titulky Michaela Křížová Iyuno-SDI Group 2022 em o čase?