Az előzmények:
Elena élvezi, hogy mindketten istennőként imádjátok?
Szeretlek. De nézz a szemembe, és mondd, hogy semmit sem érzel iránta!
-Ha gyilkos lennék, tudnék róla. -A gyűrűddel kicselezed a halált.
Hányszor halhatsz meg, mielőtt ez megváltoztat?
-Van egy fegyveretek, ami megöli Klaust? -Nem. Mindnyájunknak van fegyvere.
-Menjünk, öljünk Ősieket! -Amikor egy Ősi meghal,
minden vámpír meghal, aki az ő vérvonalába tartozik.
Hozd el a karókat!
Vagy mindenki a célpontom lesz, akit szeretsz.
Hol a fenében van? Ide tettem. Egy karó nem szívódik fel csak úgy!
Azt mondod, hogy a vámpírgyűlölő alteregódnál
van egy karó, ami egy rakás vámpírt ki tud irtani, és talán engem is?
Pontosan ezt mondom.
-Alaric? -Igen.
Még én vagyok.
Tudod, nem kéne itt lenned.
Pont a pincébe zárásom lényege vész el ezáltal.
Szükséged van néhány dologra: Fogkefe, ruha.
És unalmas könyvek, hogy el tudj aludni.
-Dr. Jekyll és Mr. Hyde? -Mi? Nem, én csak...
-Damon. Azt hiszi, hogy vicces. -Legalább még egyikünknek van humora.
Biztos vagy benne, hogy... Úgy értem, nem muszáj itt maradnod.
Nem, ez itt... Most ez a legjobb hely nekem.
Legalábbis, amíg meg nem tudjátok győzni a nagyon vonakodó alteregómat,
hogy bökje ki, hová rejtettem, vagyis... Rejtette a fehértölgy-karót.
Már mindenhol kerestük.
De te... A másik éned jól elrejtette.
Mit fog tenni Klaus, ha nem találjátok meg?
Az az egyetlen dolog, ami megölheti, szóval...
háborút indít, gyilkolni fog. Tudod, a szokásos.
Figyelj!
Most egy rövid ideig Stefan fog vigyázni rád.
Most, hogy Klaus tudja, hol van Jeremy, nincs biztonságban. Szóval...
Damonnel elmegyünk Denverbe, és hazahozzuk őt.
Miért úgy mondtad, mintha arra várnál, hogy helyteleníteni fogom?
Nem tudom.
Én és Damon keresztülutazunk az országon...
Engem az jobban érdekelne, hogy Stefan mit szól ehhez.
Igazából az ő ötlete volt.
Szerinte bizonytalan érzéseim vannak Damon iránt.
És vannak?
Gondolom, ezért megyek el az útra. Hogy kiderítsem.
-Klaus jelentkezett már? -Még nem.
De biztos fog nemsokára. Várja, hogy leszállítsam a két karót.
-De csak egy van. -Akkor nagyon csalódott lesz.
Majd kiszedem Alaricból. Csak kell egy kis idő.
Tetszik ez a bizakodás, Stefan.
-Nem osztozom benne, de tetszik. -Szerinted nem vagyok rá képes?
Ismét a fegyelmezett Stefan vagy. Lehet, hogy megkapod a lányt, de bénább vagy.
Épp itt jön.
-Utaztál már első osztályon? -Kit szuggeráltál meg ezért?
Kérlek! Törzsutas vagyok.
-Stefan... -Vigyázz magadra!
VÁMPÍRNAPLÓK A SÖTÉTSÉG SZÍVE
A DÜBÖRGŐ 20-AS ÉVEK
-Ez meg mi? -A régi idők bálja.
-Te akartad, hogy segítsünk. -Nem. Ez.
A 20-as évek? A 70-es éveket csináljuk.
Túl puccos emberek! Illegális kocsmát kell imitálnunk, nem a Világkiállítást.
Itt vagy, helyes. Fel kell állítanunk az asztalokat, úgyhogy láss hozzá!
-Te meg mit művelsz? -Valakinek irányítania kell.
Igen. Nekem. Én vagyok a bálbizottság elnöke.
A régi idők báljának témája a 70-es évek.
Inkább viselsz giccses színeket és rossz frizurát...
mint hogy dögös csaj légy a jazzkorszakból?
Komolyan nem értem, mit lát benned a bátyám.
Talán kihívást lát bennem. Tudod, egyesekkel ellentétben
én nem fekszem le mindenkivel, akit meglátok.
-Talán mindkét kort megcsinálhatnánk. -Nem.
Ne légy már ilyen gyáva, Matt!
Valld be, hogy tetszett a 20-as évek ötlete, amikor mondtam!
-Áruló! -Trapéznadrág és diszkó?
-Nem is tudom. Ez klasszabbnak tűnt. -Látod? Ez klasszabb.
Oké. Felőlem! Jó szórakozást a hülye bulitokon!
Caroline!
Várj!
-Lenyűgöző volt. Simán bevette. -És nyertél magadnak egy napot.
Köszönöm! Csak foglald le Rebekah-t! És légy óvatos!
Te is!
És...
Add át, hogy üdvözlöm, jó?
Tudod, milyen nehéz elaludni,
amikor nagyon fontos lenne, hogy elaludjak?
Igen, tudom, hogy nem könnyű, szóval...
Damon azt mondta, hozzak valamit, ami felgyorsítja a folyamatot.
MOBY DICK
Mi a fene?
Tudod, kevésbé érezném szánalmasnak magam,
-ha nem egyedül innék. -Ó, én már egy lépéssel előtted járok.
Szóval utazás, mi?
Igen, de nekem maradnom kellett.
Miért? Miért pont neked?
Végül is nem nagy munka engem őrizni, amíg a pszichotikus krízisemre vársz.
Sajnos elég korlátozott idő áll a rendelkezésünkre.
-Mielőtt? -Mielőtt más módszerhez kell folyamodni.
Szóval aggódsz, hogy meg kell majd kínoznod?
-És szerinted Damon nem tudná megtenni? -Elenának Damonnel
kellett elutaznia.
Bármin is megyek keresztül, hogy visszakapjam,
a sóvárgással való küzdelem, az életem egyenesbe hozása...
Ez mind nem számít, ha érez valamit valaki más iránt.
Ott van.
Ha legközelebb szuggeráljuk, jobb baseballost csinálunk belőle.
-Jeremy! -Elena?
Mi a baj?
Mi Katherine sarjai vagyunk. Katherine Rose-é.
Csak azt kell megtudnunk, hogy Rose kinek a sarja.
Szóval átvágtatok az országon, hogy beszéljek egy halott vámpírral?
-Ez azért kissé túlzás, de igen. -De nem tudok.
Annával és Vickivel tudtam beszélni, mert ismertem őket.
Rose-zal sosem találkoztam.
Mire jó, hogy meghaltál és feltámadtál, ha nem tudsz beszélni egy szellemmel?
Rose is hosszú időn át menekült Klaus elől.
És közel állt Damonhöz, szóval talán használhatjuk kapcsolatként.
Jó. De nem lehetne később? Épp megjött a haverom.
És igen, Damon, vannak haverjaim. Majd később jelentkezem.
-Mi? De Jeremy! -Hali!
Damon, Kol az.
-Mi a fenét csinálsz? -Jeremy, menj onnan! Ez egy Ősi.
-Mi? -Nincs harag, de nem vagyunk cimbik.
Tudod, sose fogok hozzászokni az alumíniumhoz.
De legalább nem törik el.
Megölted?
Nem, csak egy kis előnyt szereztem. Menjünk!
Tisztázzuk, hogy Elena akart motelban megszállni, és nem én!
Mégis hol vagyunk?
Az Isten háta mögött, ahol Kol nem talál ránk.
Nem hiszem el, hogy Kol vámpír.
Nem volt fura, hogy olyan gyorsan összehaverkodtatok? Ismered te magadat?
Ez nem segít.
-Jó lesz itt. Igaz, Jeremy? -Igen, nem igazán számít.
Oké, Whoopi.
Na, mi kell? Gyertya? Füstölő? Fazekas korong?
-Ez nem így működik. -Tudom.
Ők nyomulnak a túloldalról, te meg innen húzod őket.
-Jól van. Akkor van egy képed róla? -Képem?
Mégis honnan? Disneylandből?
Na, gyerünk, Rose! Ugye nem akarsz minket sokáig váratni?
Tudom, hogy odavagy értem.
Jól van, akkor mondj valamit róla!
Hát, olyan tudott a nyelvével, hogy...
Valami lényegeset, Damon.
Az utolsó napjain a paradicsomban volt.
Sütkérezett a napon, és visszaemlékezett, milyen embernek lenni.
És amikor eljött a halál, nem félt tőle.
Vele voltam az utolsó napján is. Biztos, hogy nem a paradicsomban volt.
Az álomban volt, amit tőle kapott.
Itt van.
Szia!
Fogalmad sincs, mennyire hiányoztál.
Megjöttünk. Otthon, édes otthon.
Oké, beszélj! Miért vagy ilyen kedves velem?
Csak hazahoztalak, mert nincs kocsid.
Nem csak ez, hanem segítesz a bállal,
és szembeszálltál Caroline-nal. Nem veszem be.
-Micsodát? -Ezt az egész előzékenységet...
mindazok után, amit a családom tett.
Mit forralsz?
Tudod, szomorú, hogy nem hozhat haza valaki anélkül,
hogy hátsó szándékot sejtenél mögötte.
Igazad van. Miután megszerveztem a bált,
kénytelen leszek partnert igézni magamnak.
Ne őrüljünk meg!
Szia, Rebekah!
Szia, Matt! Kösz a fuvart!
Anya!
Csak egyetlen jó okot adj, hogy miért ne öljelek meg!
Mert haldoklom.
Nem magányos a másik oldalon?
Nem, élvezem. Életemben folyton menekültem,
most viszont azt tehetek, amit akarok.
-Azt mondja, ne aggódjatok, boldog. -Dögös még?
Üzenem, hogy ő is iszonyatosan szexi. Jó, csak annyit mondj, hogy hiányzik!
-Hiányzol neki. -Mondd, hogy szorítok neki meg Elenának!
Mindketten hiányoztok neki.
Sajnos semmi újságom nincs a sarjakról.
Én nem Klaus sarja vagyok. Sőt, nem is egy Ősié.
Hanem Mary Porteré.
Rose egy Mary Porter nevű vámpír sarja.
Rémes Mary. És ő hol van, Rose?
Addig se érdekelt merre jár, amíg éltem, hát még most.
Mondd, hogy maradjanak itt! Meglátom, hogy mit tudok kideríteni.
Vajon elhozták már Jeremyt?
Biztos. Nem hallottam felőlük.
Elena aggódik érte.
Most, hogy már nem számít a gyűrűjére.
Ki tudja? Lehet, hogy az ő alteregója egy füvező, pacifista hippi.
Igen, lehet.
Nem hittem, hogy az enyém ilyen erőszakos és vérengző.
Tulajdonképpen érthető.
A nejed elhagyott, hogy vámpír legyen, a barátnődet pedig egy vámpír ölte meg.
Biztos nagyon utál engem.
Nézz rám! Bukott vámpírvadász vagyok,
és vámpírokkal haverkodom.
-Ne ostorozd magad! -Csak, tudod...
ő én vagyok.
Nem szuggeráltak. Nem szálltak meg. Továbbra is ember vagyok.
A hajtóereje...
-én vagyok. -Nem.
Nem, ő nem te vagy.
Ő csak a legsötétebb oldalad.
Ami mindnyájunknak van.
Hát, ez aztán rohadt lehangoló!
Ó, és ezt odafönt találtam. Szerintem lennie kell
-még egynek. -Még beletelik egy kis időbe.
Mert arra várunk, hogy ez itt elájuljon? Nem, kösz!
-Egyszerűen csak megölöm. -Akkor sosem tudod meg, hol a karó.
-Az nem zavar. -Engem igen.
Amikor megöltük Finnt, rájöttünk, hogy ha egy Ősi vámpír meghal,
az egész vérvonal meghal.
Nem tudom, hogy én melyikőtöktől származom,
de nem úgy akarom megtudni, hogy meghalok.
Úgyhogy keressük a karót, és pusztítsuk el, hogy biztonságban legyünk!
Tehát az egész vámpírfaj sorsa azon múlik, hogy megtalálod-e a karót?
Amit csak úgy szerezhetünk meg, hogy te elájulsz?
Éppen ezért úgy érzem, hogy maximálisan jogom van ehhez:
Tessék! Alszik, mint egy csecsemő.
-Na, végre. Jelentkezett ördögi Alaric? -Nem, csak a halott Alaric.
-Mi? -Semmi baj, rajta volt a gyűrűje.
Klaus itt járt, és már elég türelmetlen.
-Kol biztos szólt neki a helyzetünkről. -Ric mióta van kiütve?
Néhány órája. Remélem, amikor magához tér, nem önmaga lesz,
-hanem a másik énje. -És ha nem?
Igen, tudom. Bármi is az ára.
-Tudtatok már beszélni Rose-zal? -Igen. Még nem tudunk semmit.
Úgyhogy most csak dekkolunk egy motelban, amíg vissza nem jön.
-Egy motelban? -Igen. Meg kellett lógnunk Kol elől.
Majd hívlak, ha lesz valami.
Mi van veled és Damonnel?
-Ezt hogy érted? Nincs semmi. -Biztos vagy benne?
-Mert Rose mondott valamit. -És mit mondott?
-Minden rendben van itt? -Igen. Minden.
Jó. Megyek felfrissítem magam. Ti meg jobb, ha lepihentek.
Rose biztos tudatja majd velük, ha visszajön.
Hogyhogy haldokolsz?
Azt hittem, Ayana konzerválta a tested egy bűbájjal.
Valóban. A Bennett-boszorkányok vérvonalából merítek erőt.
És amikor Abby meghalt, a kapcsolat megsérült.
Így a testem meggyengült.
Ha azért jöttél, hogy az utolsó perceidet a lányoddal töltsd...
készülj fel a csalódásra!
Végig csak a halálomat tervezgetted.
Azt hiszed, hogy ezt csináltam a másik oldalon?
Ezer éven át figyeltelek téged. Örömmel és szívfájdalommal.
A Klausszal vívott csatáidat.
Amikor éjszakákon át engem szólongatva sírtad álomba magad.
Egy nap sem múlt el úgy, hogy ne lettem volna ott veled.
Mégis megpróbáltál megölni.
Mert ez nem tarthatott volna 1000 éven át, Rebekah.
-Senki sem élhetne ilyen sokáig. -De én még egyáltalán nem éltem.
Sajnálom, Rebekah! Nagyon sajnálom!
-Mi folyik itt? -Meghalt.
Mondtam már, hogy hiányoztál? Nagyon.
Egyszer azért majd ágyban is fogjuk csinálni, ugye?
Igen. Megígérem.
-Amint rájövök, hogy intézzem el Klaust. -Mondd, hogy kapja be!
Megtörted a sarjkötődést. És többé nem kell foglalkoznod vele.
Könnyű azt mondani.
Amúgy meg addig nem lehetek biztos benne, amíg le nem tesztelem.
Na, várjunk! Azt hittem, hogy ezért jöttél vissza.
-Azt mondtad, másként érzed magad. -Másként is érzem magam. Szabadabbnak.
Sokkal inkább önmagamnak.
Csak azt tudom, hogy kb. 100-szor változtam át az Appalache-hegységben.
Ha ezen túljutottam, bármin túl tudok.
Jó.
Mert lehet, hogy nem Klaus az egyetlen gondunk.
-Miért? Miről maradtam le? -Matt megölt egy Ősit.
És azután minden vámpír, akit az az Ősi változtatott át, rejtélyesen meghalt.
Damon most azt próbálja kideríteni,
hogy melyik Ősi hozta létre a mi vámpírvonalunkat.
És ha kiderül, hogy nem Klaus volt az, meg fogják ölni.
De engem Klaus tett vámpírrá.
Vagyis ha ő meghal, én is.
Tudom. És ők is tudják.
Csakhogy ez...
Damont nem érdekli.
Nekem erről sosem meséltél.
Hogy mit tettél Rose-ért.
Nem rólad szólt.
Miért nem hagyod, hogy mások meglássák benned a jót?
Mert, ha jót látnak, akkor jót is várnak.
És én nem akarok megfelelni mások elvárásainak.
Ne!
Miért ne?
Elena.
-Elena? -Jézusom! Jeremy, én...
-Rose megtalálta Maryt. Kansasban él. -Jó, akkor...
menjünk!
Na, Isten hozott!
Mi történt?
-Sikerült? -Nem.
Leginkább csak holtan feküdtél fél éjszakán át.
Az viszont jó hír...
hogy majdnem kiolvastam a Moby Dicket.
Ez hülyeség.
A gonosz, vagy bárminek is nevezzük, nem fog megjelenni.
Miért is tenné? Végül is az a legjobb rejtekhely,
ahol nem lehet megtalálni azt, aki elbújt.
Tudom.
-Hogy akarod csinálni? -Egyáltalán nem akarom ezt csinálni.
Akkor már ketten vagyunk.
De szerintem nem nagyon van más választásunk.
-Mit művelsz? Kell a gyűrűd. -Csak reményre van szükségem,
hogy az alteregóm nem vágyik a halálra.
Szóval most arra bazírozok, hogy a sötét oldalam szeretne-e még élni egy darabig.
Lássuk, hogy megvédi-e magát a halállal szemben!
-Figyelj, nem foglak megölni, oké? -Ha van bármi esélyünk erre, Stefan,
meg kell próbálnod.
-Ez az a cím. -Nagyjából stimmel.
Te várj itt!
Miért, hogy megint smárolhassatok?
Ne legyél bunkó! Inkább szófogadó!
Köszike! Gyere!
-Egy szeméthalmozó vámpír. -Szóval, ki ez a Mary?
Rémes Mary. Nagyon öreg és iszonyú rémisztő.
-És honnan ismered? -Hát, tudod...
-Hát persze. -Azt mondtam, rémisztő, nem ronda.
-Mary. -Nem annyira.
-Nem adsz bele elég szuflát. -Akkor eltörne a gerinced.
-Nehogy most leállj! -Nem. Nem megy. A vér miatt.
-Ne! Ezen már túl vagy. -Nem, nem vagyok.
Akkor használd ki! Engedj a vágyadnak!
-Próbálj megölni, Stefan! -Nem így, Alaric!
De igen, így! Akarnod kell megölni, hogy elhiggyem, hogy meg fogsz.
De lehet, hogy nem leszek képes leállni.
Ha a sötét oldalamat akarod kifaggatni, elő kell hívnod a sajátodat.
Úgyhogy ne hátrálj meg!
Ne küzdj ellene! Csak tedd meg! Gyerünk!
Olyan gyenge vagy.
Nézz magadra!
A természet legocsmányabb teremtménye vagy, de erre sem vagy képes.
Te.
Én.
Kár Maryért. Valaha bombanő volt.
Nem igazán tudom, mi történt.
Attól félek, az a sok idő, amit a családommal töltött, tönkretette őt.
Úgymond az Ősiek groupie-ja volt.
-És te voltál a kedvence? -Mármint én tettem-e vámpírrá?
Azt hiszem, igen. Várj csak, mégsem! Talán Rebekah volt az.
Volt egy Klaus-időszaka is. És ne felejtsük el az Elijah-affért!
Beszéltem Klausszal. Tudom, hogy ki akarod deríteni, kitől származol.
Most már sosem tudod meg. Nos... Hol is hagytuk abba?
Elena, tűnj el!
A fivérem szerint nem nyúlhatok hozzád, de ne tégy próbára!
Hagyd békén!
Ajaj! Érzékeny pontra tapintottam.
Nyugi, drágám! Csak egyenlíteni akarok.
Kitörted a nyakamat. Megölted a fivéremet. És aztán megaláztál.
Igen.
Most már kvittek vagyunk.
-Hol a karó? -Rosszabb vagy, mint én valaha is.
Gerinctelen. Szánalmas.
Áruld el, hol a karó, mielőtt megöllek!
Tudod, hogy mind el fogtok égni.
Hamu a hamuhoz.
Hol a karó?
Most inkább kinyírlak...
-Három, kettő, egy... -A barlangban van.
Ahová vámpírok nem juthatnak be.
Nem is volt olyan nehéz, ugye?
-Jól vagy? -Igen.
Máris jobb.
-Jól vagy? Vérzel. -Igen. Semmi bajom.
Jó.
Mit művelsz?
Hogy érted?
Hát először ez az út, aztán megcsókolsz.
Mi a fene ez?
Stefan szerint érzek valamit irántad.
-És érzel? -Nem tudom.
Gondolom, azt vártad, hogy ez az út
-majd segít rájönni, nem? -Nem.
Vagy azt remélted, elszúrom, és én hozom meg a döntést helyetted.
-Jól mondom? -Damon.
-Jól mondom? -Mindig ezt csinálod.
Mindent szabotálsz, és...
Valahányszor jön egy bukkanó az úton, te odavágsz.
És ha nem tenném?
És ha nem lenne bukkanó?
Sajnálom, Elena!
Ezúttal nem fogom megkönnyíteni a dolgodat.
A válaszra magadnak kell rájönnöd.
Ez indokolatlan volt, nem gondolod, Stefan?
-Én gyengédebb lettem volna. -Elviszem magammal a barlangba.
Bemész, és kihozod nekem a karót.
És ha azt hiszed, ki tudsz cselezni, tévedsz.
És már csak egy maradt.
Tudok a bátyád kis denveri küldetéséről.
Elbukott. De ez most már nem is számít.
És most mit akarsz tenni, Klaus?
-Megölsz? -Igazából még nem döntöttem el.
Jaj, dehogynem!
Megvolt rá minden elképzelhető esélyed és ürügyed, hogy megtedd.
Mégsem tetted meg.
-Ami azt jelenti, hogy nem akarod. -Bevallom, igazad van.
Tudod, még mindig várom, hogy visszatérjen a régi barátom.
És úgy látom, hogy közvetlenül a felszín alatt van.
Arra várva, hogy előjöhessen.
Nincs igazam, Gyilkos?
Eddig küzdöttem a sötét énem ellen.
Azt hittem, ha elnyomom, el fog tűnni.
De nem fog.
És most, hogy már elfogadtam,
nem tud irányítani.
És te sem tudsz.
Úgyhogy, ha nem akarsz ledöfni,
takarodj a házamból!
Ott vagyunk már?
Ne szólj nekik, hogy itt vagyok! Veszekedtek.
Tudom, hogy le akarod állítani.
Meg akarod védeni őt.
De túl fiatal vagy, és nem látod, amit én.
Nem csak arról van szó, hogy Elena jobb emberré teszi Damont,
de ő is változik közben.
Damon kihívást jelent neki. Meglepi őt.
Miatta megkérdőjelezi az életét.
Azt, amiben hisz.
Stefan egész más.
Az ő szerelme tiszta. És őrá mindig számíthat.
Damon a legjobb dolog számára, vagy a legrosszabb.
Anya azt mondta, addig maradsz, ameddig akarsz.
-És megengedi, hogy egy ágyban aludjunk? -Nem.
Azt mondta, a kanapén alhatsz.
Legalábbis amíg meg nem tudjuk, hogy mit derített ki Damon és Stefan Klausról.
És ha nem Klaus teremtette a vérvonalukat?
És ha meg akarják ölni?
Tyler, csak most kaptalak vissza.
Nem veszítelek el ismét.
-Ezt Klaus rajzolta neked? -Tessék?
Ez elég rémisztő.
Igen, Klaus elég rémisztő. Még akkor is, amikor vonzó próbál lenni.
Vonzó?
-Klaus talán odavan érted, vagy mi? -Nem.
Ha érdekel a véleményem,
-ő szerintem nem képes valódi érzésekre. -Komolyan.
-Mi történt, amíg távol voltam? -Tyler.
Semmi. Semmi sem történt.
-Akkor miért tartottad meg? -Nem tudom.
Azt hiszem, inkább máshol töltöm az éjszakát.
Tyler.
Tyler!
Hozd ki!
Tudod, hogy én nem tudok bemenni.
Mégis miért adnám oda azt a dolgot, ami miatt életben akar tartani mindenki?
Most alkudozol velem? Rendben.
-Mi az ajánlatod? -Már csak egy karó maradt.
Vagyis csak egy Ősi vámpírnak kell meghalnia.
Segíts nekem, és biztosítom, hogy nem te leszel az!
Pocsék, de értékelem.
Én nem csak egy Ősi vámpír halálát akarom.
-Mindannyiuk halálát akarom. -Ezt meg hogy csináltad?
Niklaust könnyű volt bolonddá tenni. De azt hittem, hogy te rá fogsz jönni.
Végül is a fiam egyszer felhasználta a tested.
-Te nem Rebekah vagy. -Nem.
A nevem Esther.
És nagyon sok közös van bennünk.
VÁMPÍRNAPLÓK özös van bennünk.