Mystic Falls. Jeg er født her. Dette er hjemmet mitt.
-Og mitt. -Og mitt.
Overnaturlige skapninger lever blant oss.
Vampyrer, varulver, dobbeltgjengere.
-Hekser. -Og hybrider.
Det finnes folk som beskytter dem.
Vi har noen spørsmål.
Du aner ikke hva du står overfor.
Og folk som ønsker livet av dem.
De er dem vi er glade i.
Og dem vi har mistet.
Denne magien er mørk. Du har gjort valget ditt.
-Nå straffer de meg. -Unnskyld, besta!
Og så er det Elena. Hun er en av oss nå. En vampyr.
Jeg gjør hva som helst for henne.
-Hei. -Hei.
Dette er en tabbe.
-Om Elena venner seg til dyreblod... -Desperat.
Kanskje hun kan slippe alt vi slet med.
-Kanskje hun har en sjanse. -Feil.
Hun vil ikke takle å skade noen.
Medlidenheten er akilleshælen hennes.
Da får du håpe hun ikke har sett "Bambi".
Lukk øynene.
Hun trenger menneskeblod.
Nevn én vampyr som ikke har drept et menneske i starten.
Nevn én som gikk på kanindiett og ikke drepte dusinvis.
Hvis hun dreper noen, kommer hun til å miste menneskeligheten sin.
Det skjer med oss alle. Vi kommer over det.
Etter hundre år, ja.
Hun må oppleve blodtørsten for å kontrollere den.
Det er som å gi et barn kalkulator før det kan regne.
Slapp av, den kommer seg. Store dyr er robuste.
Du greide det.
Jeg vet at det er vanskelig, men du greier dette.
-Hva er det som foregår? -Bare en liten uenighet.
-Du liker ikke dyreplanen. -Nei.
Riv av plasteret og la det blø. Du er en vampyr. Vær det.
Er du klar?
Vampyrer spiser mennesker! Det er en del av næringskjeden.
Tro meg. Du kommer til å ha det grusomt.
Jeg greier det ikke!
Det er som å stå på startstreken før et løp. Bare skyv fra.
Jeg var cheerleader. Jeg kunne ikke løpe.
-Du greier det. -Det går ikke.
Jeg greier bare å tenke på hendene dine på kroppen min.
Jeg sa ikke at du skulle ta dem bort. Det føles bra.
Hvordan føles det?
Det føles som om du tar på alle nervene i kroppen min.
Alt føles mer intenst.
Smaker, lukter...
Syn, berøring...
Det setet er opptatt.
"Feil på gasslange var årsaken til eksplosjonen."
Bedre enn: "Byråd sprengt. Politiet har ingen mistenkte."
Om ikke gjerningsmannen sitter her.
Jeg tar alltid æren for drapene mine.
Seriøst, ikke gi meg det blikket. Hvis jeg skulle drepe 12 personer,-
-ville jeg ikke sprengt dem, men holdt middagsselskap.
Eksplosjonen ble utløst innenfra. Det var ikke en ulykke.
Jeg er glad vi er kvitt dem.
Jeg har kjent noen av dem siden barndommen.
De prøvde å drepe datteren din. Hvem er den fremmede?
Unnskyld meg, sheriff. Kan vi prate om eksplosjonen?
-Beklager, Mr...? -Connor Jordan.
-Er du fra forsikringsselskapet? -Heller selvstendig næringsdrivende.
-Kan vi snakke på tomannshånd? -Ja visst.
Hyggelig å hilse på deg også, herr Snushane.
-Hva er dette? -Papirlykter.
Studentrådet skal tenne dem til ære for de døde.
Er ikke ild litt upassende?
Ikke si det så Elena hører det.
-Hvordan går det med henne? -Det går vel bra. Etter forholdene.
Hvis det er noe jeg kan gjøre, er det bare å si fra.
Jeg er i live på grunn av henne.
Hun er vampyr på grunn av meg, så jeg vil gjøre noe til gjengjeld.
Ja.
Jeremy?
Se for deg emosveis og streng.
April?
Du ser flott ut! Husker du April?
-Jeg satt barnevakt for deg. -Før pappa sendte meg på kostskole.
Det var fryktelig leit med faren din.
Takk.
Jeg vet ikke helt hva jeg skal svare når folk sier det.
-Faren din var pastor Young? -Han med gasslangen.
Beklager, jeg har ikke funnet ut hva jeg skal si om det heller.
Nei, nå er jeg sær. Sorg er bare ikke noe for meg.
Jeg må gå og registrere meg.
Hei, Care. Det er meg. Jeg er tilbake.
Kan du ringe meg? Jeg har litt...
...tilpasningsproblemer.
-Hei. -Hei.
-Hva skal dette bety? -Den er fra året da du ble født.
-Jeg syns vi bør feire. -Feire hva?
Debuten din.
Jeg vet at det var motbydelig og traumatisk og grusomt.
Men du greide det likevel. Du overlevde.
Jeg vil ikke si at jeg overlevde. Det gjorde meg kvalm.
Jeg måtte tvinge det ned i en måned. Det blir enklere.
Dette, derimot, vil gli ned som silke.
-Du er så munter. -Fordi du er her og i live.
Du kommer til å komme deg gjennom dette.
Vil du sprette korken?
Ja vel.
Skål.
Perfekt timing, Damon.
Ja, vi kom akkurat tilbake. Hva?
-Var det deg? -Det setet er opptatt.
-Det er ingen her. -Jeg later som om det er det...
...for alternativet er så deprimerende.
-Sto du bak eksplosjonen? -Hvorfor spør alle om det?
-Gjorde du? -Nei. Var det noe mer?
Ja. Det er noe galt.
-Jeg kaster bare opp dyreblodet. -For et sjokk.
-Jeg tror jeg trenger din hjelp. -Selvsagt gjør du det.
Hva skal det være? Vi har asiatisk, meksikansk...
Og hjemmelaget amerikansk mat.
Ikke menneskeblod. Jeg må prøve å klare meg uten å skade noen.
Greit. Kom.
-Hva er det du gjør? -Gir deg det du trenger. Drikk.
Du er en fersk vampyr og trenger varmt blod fra åren.
-Men ikke si noe til Stefan. -Hvorfor ikke?
Å dele blod er litt personlig.
-Hva mener du med det? -Bare drikk.
Dette er galt. Masse folk er døde, og vi har sex.
Sorgsex. Det er sunt og naturlig.
Og hvis vi slutter å ha sex hver gang noen dør her, eksploderer vi.
-Vi må være mer fintfølende. Tyler! -Kom an.
Jeg elsker deg. Er det fintfølende nok?
Jeg elsker deg også.
Hvem i all verden er det?
Kan jeg hjelpe deg?
Jeg håper å hjelpe deg.
Jeg snakket med sheriff Forbes. Jeg heter Connor Jordan.
Carol Lockwood. Jeg vet hvem du er.
Jeg tror sheriffen gjorde det klart at det er et indre anliggende.
Det er én måte å se det på. Jeg vil kalle det neddyssing.
-Kan jeg komme inn? -Jeg tror ikke det er lurt.
Takk. Du vet at det ikke var en ulykke.
-Det er åpenbart. -Er du journalist?
Ikke akkurat. Tolv byrådsmedlemmer er døde.
Hvorfor var ikke ordføreren der?
-Det var ikke et offisielt møte. -Hva var det, da?
Mor?
Hva er det?
-Kan jeg hjelpe deg? -Kanskje. Hei, jeg heter Connor.
Løp, Tyler!
Si at det var den siste.
De er spesiallaget. Lengden, tykkelsen...
Hvis du var en vanlig vampyr, ville du vært død.
Han visste hva han gjorde.
Hanskene må ha vært satt inn med jernurt.
Han var på jakt etter en vampyr.
Disse utskjæringene...
-Er det formularer? -Jeg vet ikke.
Det er noe.
Hvordan går det? Du ser litt sliten ut.
Det går bra. Følelsene mine er bare i ubalanse.
Alt er så intenst.
Bare å se navnene til alle de døde får meg nesten til å strigråte.
-Du måtte ikke melde deg frivillig. -Folk døde.
Folk vi har kjent hele livet.
Jeg måtte.
-Er det...? -April Young, ja.
Hei.
Lenge siden sist. Helt siden...
-...begravelsen til foreldrene mine. -Ja.
-Overlever du dette? -De vil at jeg skal holde tale.
Alle de etterlatte barna kan visst det.
Hva skal jeg si? "Beklager at pappa ikke fikset gasslangen"?
Men hvis jeg ikke sier noe, så...
Hva om ingen sier noe?
Pappa og jeg kom ikke alltid overens,-
-men alle fortjener å få sagt noe pent om seg i begravelsen sin.
Alle sa veldig fine ting i mammas begravelse.
Si det du vil si.
Eller ikke noe.
Og ikke vær urolig for faren din. Alle her i byen var glade i ham.
-Til for to dager siden. -Og i dag.
Beklager, men jeg må gå.
Bonnie?
Bonnie, jeg vet at du er der. Jeg hører pusten din. Det er viktig.
Hei. Går det bra?
Kan jeg komme inn?
Det var som om besta døde igjen.
Bare fordi jeg ikke hørte på henne.
Du har med den andre siden å gjøre. Heksene ville gi deg en lærepenge.
Det fungerte. Jeg prøvde en enkel formel i morges,-
-og da dukket alt opp igjen. Som om det skjedde igjen.
Jeg er et vrak. Jeg har gjemt meg her inne.
Jeg har fullstendig ignorert Jamie.
-Du kom hit fordi du trengte noe? -Det kan vente.
Du er ikke den som stikker innom helt uten videre.
Hvis det er noe galt, så si det.
Det svir å ta på disse. Kanskje det er jernurt,-
-men det er skrift på dem. Har du sett noe slikt før?
Nei. Det er ikke magisk skrift.
-Hvor er de fra? -Det er en ny vampyrjeger i byen.
Det passer dårlig.
-Jeg er her. Hvor er du? -På toalettet i kjelleren.
-Er du ved døren? -Ikke ennå.
Beklager, det er opptatt! Skynd deg!
Er det deg igjen? Du liker å henge på begravelser?
Damon, takk og lov.
Beklager, jeg sølte kaffe på kjolen.
Vi har ikke hilst. Connor Jordan.
Damon, bakteriofobiker.
-Går det bra? -Ja, straks ferdig!
Hva fører deg til Mystic Falls? Er du bibelselger?
Nei, jeg jobber med utslippskontroll.
Det er mye forurensning her.
Det var jeg ikke klar over. Jeg har ingen luftveisplager.
Beklager at det tok så lang tid.
Ha et fint opphold. Landskapet her er til å dø for.
Begravelsesvits. For tidlig. Unnskyld.
Beklager, du skremte meg. Jeg øvde inn talen min.
-Har du med blodposen? -Si det litt høyere.
Jeg kan ikke. Det smaker...
Hva feiler det meg?
Kanskje dobbeltgjengerblodet ditt avviser det.
-Jeg er døende. -Nei. Du må bare drikke fra åren.
Nei. Jeg kan ikke risikere å drepe noen.
-Kanskje det er best om jeg dør. -Ikke tenk slik. Det ordner seg.
Jeg må inn igjen.
Supert.
Hva har du der, Damon?
Niste. Jeg blir sulten av å være i kirken. Jesu blod og greier.
Jeg tok det med til Elena. Det er den eneste løsningen.
Hvis hun skader noen, stenger hun kanskje av menneskeligheten sin.
Og går berserk?
-Jeg kan ikke la henne bli som meg. -Eller meg.
Det er det du tenker. Hun kommer til å spore før eller siden uansett.
-Hun er sterk. Vi kan hjelpe henne. -Hun sulter, Stefan.
-Hun sa det gikk bra. -Hun løy. Hun tåler ikke dyreblod.
Ikke blodposer heller. Hun kaster opp mitt blod også.
-Drakk hun av deg? -Oi, sa jeg det høyt?
Går det bra?
April så etter deg. Hun ville ha hjelp med talen.
Hvor er hun?
Jeg vet ikke.
-Hva gjør du her, Tyler? -Viser min deltagelse.
-Med en jeger etter deg? -Jeg lar ikke det stoppe meg.
Og hvis han viser seg her, skal jeg banke ham.
Før vi begynner, åpner vi for alle som vil dele minner-
-om vennene våre i byrådet.
April Young vil si noen ord om faren sin.
April?
April, er du her?
Er det noen andre som vil dele et minne om pastor Young?
Kom frem, Elena.
Det får meg alltid til å smile.
-Hun ser ikke så bra ut. -Du burde sagt at hun ikke spiser.
-Sjalusi kler deg ikke. -Hold kjeft.
Da jeg snakket med April tidligere, var hun nervøs for å holde tale.
Jeg er litt nervøs selv.
Den verste ved å være glad i noen, er dagen da man mister dem.
-Kjenner du den lukten? -Blod.
Ikke rør dere. Ikke snu dere. Det er en felle.
Jeg...
Det går bra. Jeg er her.
Slå opp på side 42 i salmeboken.
La oss forene oss i sang.
Det er blod. Jeg kjenner lukten.
Det går bra. Husk det vi snakket om.
Konsentrer deg, steng det ute.
-Hva er det? -Hun er sulten.
-Få henne ut, da. -Det går ikke.
-Jeg går og kverker ham. -Da kan du avsløre oss alle.
Faren for det er ikke særlig stor når jeg har kverket ham.
Stefan, jeg holder ikke ut.
Dere har ti sekunder på dere.
-Ikke gjør det. -Tre, to, en.
Vent. Drikk av meg, Elena.
Det vil bare se ut som om jeg trøster deg.
Det går bra.
Takk.
Jeg kjenner fortsatt blodlukten.
Det må være April. Vi må hjelpe henne.
-Vi kan ikke ta sjansen. -Da gjør jeg det.
Unnskyld meg. Jeg vil bare si noen ord om pastor Young.
Hva skal vi gjøre?
I førsteklasse var jeg en snørrunge som blåste i lagidrett.
Jeg brydde meg bare om meg selv.
Han fikk meg til å forstå-
-hvor viktig det er å være en del av et lag.
Et fellesskap.
Å ofre noe for...
Herregud.
-Jeg skal drepe den jævelen. -Damon er i gang. Jeg hjelper ham.
-Hva med April? -Jeg har kontroll her. Gå.
Jeg må ringe etter ambulanse. Hele byen så deg bli skutt.
Damon!
-Hvorfor gjorde du det? -Det vet du.
April!
Hun er ikke død, men om du drikker av henne, dreper du henne.
Det er April. April Young. Hun er vennen din.
Hun er foreldreløs som deg.
Og hun er redd.
Som du var.
-Ikke gjør meg noe! -Ingen skal gjøre deg noe.
Hun trenger deg. Du kan få henne til å glemme dette.
Hvorfor gjorde han det?
Jeg kan ikke. Du må gjøre det.
Du kan bare lære det ved å gjøre det selv.
Du greier det. Du må bare tro på det du gjør.
Hør på meg, April. Alt kommer til å ordne seg.
Du skal komme deg gjennom dette slik jeg gjorde.
Jeg skal hjelpe deg. Jeg lover.
Det kommer til å ordne seg. Du skal hjelpe meg.
Du så på begravelsen herfra for å kunne sørge i fred.
Det var en nydelig seremoni. Folk sa veldig fine ting.
-Hvordan skal de dysse ned dette? -Drapsforsøk på ordførerens sønn?
"Korgutt går berserk."
Hei. Hva har du gjort deg der?
Kjæresten min ble litt vill.
Stilig tatovering.
-Hvilken tatovering? -Så du den ikke? Den var svær.
-Han var ikke tatovert. -Jo.
Kjære April. Jeg er lei for det du går gjennom.
Det jeg gjorde, var et nødvendig offer, og bare det første av mange.
Det har alltid vært ondskap i Mystic Falls, men nå er noe verre på vei.
Jeg er bare krigens første offer.
Vi ses igjen når vi alle finner frelse. Glad i deg. Pappa.
Det lindrer suget.
-Du er sint. -Ja, jeg er sint.
-Du løy for meg. -Jeg lot bare være å si...
Gi deg. Du løy for meg.
Du var så glad for at det gikk bra, og...
Tror du jeg er glad? Du er i helvete, og da er jeg i helvete.
Og så ber du Damon om hjelp.
-Jeg tenkte at han ville forstå. -Og det gjør ikke jeg?
Du drakk av ham, Elena. Du drakk av ham.
Det betyr kanskje ikke mye for deg, men det betyr mye for meg.
Og det betydde mye for Damon.
Jeg ville ikke såre deg. Jeg er lei for det.
Jeg er veldig lei for det.
Hvorfor gråter jeg? Jeg er så lei av å gråte!
Du føler bare alt veldig intenst nå.
Det føles som jeg har grått siden foreldrene mine døde.
Livet mitt er som en evigvarende begravelse.
Vi begraver folk hele tiden.
Vet du hva som er intenst? Sorgen. Jeg føler alles sorg.
All smerten. Det føles som om den prøver å sprenge seg ut av meg.
Kom.
-Bli med meg. -Hvor?
Det er noe vi må gjøre. Kom.
-Hva gjør vi her? -Jeg vet ikke. Spør Stefan.
Stefan, hva gjør vi?
Vi avslutter minnestunden. Vi må la sårene gro, Damon.
Vi har mistet så mye i det siste at vi har blitt følelsesløse.
Vi fortrenger det og spøker om det. Ignorerer hva vi føler.
Lar ikke oss selv sørge.
-Så vi skal tenne papirlykter. -Ja. Vi trenger det.
Vi trenger å finne ut hvem jegeren er og hva han vet.
Vi har viktigere ting å gjøre enn dette.
Ikke i kveld.
Denne er for onkel Zach.
For min venn Lexi.
For Alaric.
Denne er for Vicki.
Denne er for pappa. Og Tylers far.
Denne er for foreldrene våre. For Vicki.
Anna. Jenna.
Og Alaric.
Aldri i livet.
Denne er for besta.
Denne...
...er for mamma og pappa og...
...Jenna.
Alle dere alle har mistet, alle denne byen har mistet.
Og for meg.
De sender opp papirlykter. Utrolig, hva?
Japanske papirlykter symboliserer å gi slipp på fortiden.
Men vi er ikke japanske.
Vet du hva de er? Barn.
Som om å tenne lys fikser alt.
Eller å late som om Elena ikke vil bli som oss andre.
Dumme, virkelighetsfjerne, irriterende små barn.
Jeg vet hva du vil si. "Det får dem til å føle seg bedre."
Hva så? Hvor lenge? Et minutt, en dag?
Gjør det noen forskjell?
Når alt kommer til alt, når man mister noen,-
-kan ikke lykter og bønner veie opp for-
-at alt man har igjen-
-er et hull i livet der den døde pleide å være.
Og en stein med en fødselsdato jeg er ganske sikker på at er feil.
Så takk, min venn. Takk for at du lot meg sitte igjen som barnevakt.
Jeg burde vært over alle hauger nå.
Jeg fikk ikke jenta. Husker du?
Jeg bare krangler med broren min og passer på barna.
Du står i gjeld til meg.
Jeg savner deg også. eg.