מיסטיק פולס, כאן נולדתי.
זהו ביתי.
ושלי. -ושלי.
יצורים על טבעיים חיו בינינו זה עשרות שנים.
יש ערפדים, אנשי זאב, רוחות, מכשפות...
אפילו יצורי כלאיים.
יש שמגנים עליהם... -מה קורה?
אנחנו צריכים לשאול אותך כמה שאלות על בנך.
אין לך מושג עם מה יש לך עסק. -ויש שרוצים להרוג אותם.
אנחנו ההתחלה.
הם האנשים שאנחנו אוהבים.
והם האנשים שאיבדנו.
הקסם הזה אפל. -קיבלת החלטה.
עכשיו הם מוציאים את זה עליי. -אני מצטערת, סבתא.
ויש את אלנה. היא אחת מאיתנו עכשיו,
ערפדית.
ואעשה הכל כדי לעזור לה לשרוד.
אתה עושה טעות גדולה. -לא.
אם הצלחתי להרגיל אל אלנה לדם חיות על ההתחלה...
הסיכוי קלוש.
אולי ייחסך ממנה כל מה שאנחנו עברנו. - אתה הוזה.
אולי יש לה סיכוי. -לא, אתה טועה, סטפן.
היא לא תהיה מסוגלת להתמודד עם זה אם היא תפגע במישהו, דיימון.
החמלה שלה היא חולשה והכל מתעצם כרגע.
אז תקווה שהיא לא מעריצה של במבי.
עצמי את העיניים.
היא צריכה דם אנושי, סטפן, היישר מהוריד.
בחייך, אתה יודע מה יקרה.
ציין ערפד שלא הרג לפחות אדם אחד לאחר השינוי.
ציין ערפד שעשה דיאטת ארנבים ולא הרג עשרות.
אם היא תהרוג מישהו, היא תתמוטט.
כמה כאב אתה חושב שהיא תהיה מסוגלת לספוג לפני שתכבה את האנושיות שבה?
זה קורה לטובים בינינו לפחות פעם אחת.
אנחנו מתגברים על זה, סטפן, לאחר מאות שנים בערך.
אני רוצה שהיא תדלג על החלק הזה. -היא לא תלמד לשלוט בתאוות הדם
אם היא לא תחווה תאוות דם. -מה אתה עושה? תפסיק.
זו רמאות. כמו לתת לילד מחשבון לפני שהוא לומד חשבון.
אמרתי לך להפסיק.
אל תדאגי, הוא יחלים. חיות גדולות מתאוששות מהר יותר.
עשית את זה.
אני יודע שזה קשה,
אבל את מסוגלת.
מה קורה פה? -יש לנו מחלוקת על התהליך.
אתה עדיין מתנגד לתכנית החיות. -לא.
אני מציע לתלוש את הפלסטר הדמיוני ולתת לפצע לדמם.
את ערפדית, אלנה. תהיי ערפדית.
מוכנה ללכת?
ערפדים אוכלים אנשים.
זה חלק מפירמידת המזון הטבעית.
תאמיני לי, את תהיי אומללה.
אני לא יכולה. -זה כמו קו מירוץ, טוב?
תרוצי בכל הכוח. -הייתי מעודדת,
אני גרועה בריצות. -תתרכזי, טוב? את מסוגלת.
אני לא יכולה, אני חושבת רק על הידיים שלך שעל הגוף שלי.
לא, לא התכוונתי... לא אמרתי לך להוריד אותן.
זו הרגשה טובה.
איך זה מרגיש?
אני מרגישה שאתה נוגע בכל עצב בגוף שלי.
כל החושים מתעצמים.
הטעם.
הריח.
הראייה. המגע.
יומני הערפד
הכיסא הזה תפוס.
"צינור גז פתוח הוביל לפיצוץ טרגי בחוות יאנג."
באמת? עדיף על "פיצוץ במועצת העיר, אין חשודים".
אלא אם החשוד נמצא לידי.
אל תסתכלי עליי, אני תמיד מודה בהרג.
ברצינות, אל תסתכלי עליי ככה, ליז.
אילו רציתי להרוג 12 איש, לא הייתי מפוצץ אותם.
הייתי עורך סעודה חגיגית.
הניצוץ הוצת מבפנים, זו לא הייתה תאונה.
את מדברת כאילו זה דבר רע.
חברי המועצה מתים, ליז, זה דבר טוב.
הכרתי כמה מהם מאז שהייתי ילדה.
הם היו חברים שלי. -החברים שלך ניסו להרוג את בתך.
מי הבחור החדש? -סלחי לי, שריף,
רציתי לדבר איתך לרגע בנוגע לפיצוץ בחוות יאנג.
אני מצטערת, מר... -קונור ג'ורדן.
אתה חוקר מהביטוח? -לא, אני קבלן עצמאי.
נוכל לדבר בפרטיות? -כמובן.
נעים להכיר גם אותך, מר בחור עסוק.
תזכיר לי מה אלה. -פנסי נייר.
מועצת התלמידים הכינה אותם בשביל סוף הטקס.
מדליקים אותם כדי לתת כבוד למתים.
אף אחד לא חשב שאש זה רעיון בלתי הולם?
לא הייתי מתבדח על כך בפני אלנה.
מה שלומה?
אני מניח שהיא בסדר, בהתחשב בנסיבות.
אם אני יכול לעזור, לתת טרמפ, תגיד לי.
אני חי רק מפני שהיא אמרה לסטפן להציל אותי ראשון.
היא ערפדית בגללי, אז אני רוצה לגמול לה.
ג'רמי?
דמיין אותי בתספורת אימו קצרה ועם גשר בשיניים.
אפריל? את נראית נהדר.
זוכר את אפריל? אלנה... -אלנה נהגה לשמור עליה, אני זוכר.
לפני שאבי שלח אותי לפנימייה. -אבא שלך.
אלוהים, צר לי עליו כל כך. -תודה.
אני לא יודעת מה לענות כשאנשים אומרים את זה.
אביך היה הכומר יאנג, נכון? -האשם בתקרית הגז.
סליחה, גם על זה אני עוד לא יודעת איך לענות.
וואו, אני מתנהגת מוזר. אני פשוט...
לא מתאבלת.
אני צריכה ללכת להירשם או משהו כזה.
היי, קר, זו אני. חזרתי.
תוכלי להתקשר אליי?
יש לי בעיות הסתגלות.
בשביל מה זה? - זה מהשנה שנולדת בה.
אני חושב שאנחנו צריכים לחגוג.
לחגוג מה? -את הטרף הראשון שלך.
אני יודע שזה היה מגעיל וטראומתי ומחריד,
אבל עשית את זה למרות הכל.
עמדת בזה.
לא הייתי אומרת שעמדתי בזה, זה עשה לי בחילה.
נחנקתי מזה במשך חודשים עד שהתרגלתי לטעם.
זה ייעשה קל יותר.
אבל זה, לעומת זאת, יחליק בגרון כמו משי.
אתה כל-כך שמח. -כן, כי את פה ואת חיה.
בערך. ואת תעברי את זה.
אז, רוצה לקחת את הכבוד?
טוב.
אלוהים.
לחיים.
תזמון מושלם, דיימון. כן, הרגע חזרנו.
מה?
באמת עשית את זה? -הכיסא הזה תפוס.
אבל אין פה אף אחד. -ובכן, אז אני אעמיד פנים שיש שם מישהו,
כי החלופה מדכאת מדי.
אתה הצתת את הפיצוץ שהרג את חברי המועצה?
האם אני לובש חולצה שכתוב עליה, "אני פוצצתי את חברי מועצת העיר"?
למה כולם שואלים אותי את זה? -עשית את זה? -לא.
עוד משהו?
כן. משהו לא בסדר.
אני כל הזמן מקיאה את דם החיות. -מפתיע.
אני חושבת שאני זקוקה לעזרתך.
כמובן שאת צריכה.
תבחרי את המנה שלך, יש לך פיוז'ן אסייתי,
מקסיקני או אוכל נחמה אמריקני טוב.
לא. בלי דם אנושי. סטפן צודק,
אני חייבת לנסות לפחות לעבור את זה בלי לפגוע באף אחד.
בסדר. בואי.
מה אתה עושה?
נותן לך את מה שאת צריכה שתי. - מה?
את ערפדית חדשה, אלנה, את צריכה דם חם מהוריד.
אולי זה יעזור, אבל אל תגלי לסטפן.
למה לא? -כי התחלקות בדם זה דבר אישי.
מה הכוונה, אישי? - פשוט תשתי.
זה לא בסדר.
הרבה אנשים מתו ואנחנו שוכבים.
סקס ניחומים. זה בריא. -זה אנוכי. -זה טבעי.
חוץ מזה, אם נפסיק לשכב בכל פעם שמישהו מת פה,
אנחנו נתפוצץ.
אנחנו צריכים להיות רגישים יותר.
טיילר. -בחייך.
אני אוהב אותך.
איך זה בשביל רגישות?
גם אני אוהבת אותך.
מי זה, לעזאזל?
אפשר לעזור? -ערב טוב,
קיוויתי שאוכל לעזור לך. שוחחתי עם השריף פורבס,
אני קונור ג'ורדן. -קרול לוקווד.
אני יודעת מי אתה, קונור. ואני חושבת שהשריף הבהירה לך
שהטרגדיה בחווה הייתה תקרית פנימית.
אפשר להסתכל על זה כך, אני מניח.
אבל אני מעדיף להשתמש במילה "טיוח".
אכפת לך אם אכנס? -אני חושבת שזה רעיון רע.
סלח לי! -תודה.
את יודעת שזו לא הייתה תאונה. כל כבאי טירון יוכל לומר זאת.
אתה עיתונאי? -לא בדיוק.
אז 12 חברי מועצה מתים. את ראש העיר.
למה לא היית בפגישה? -זה לא היה עניין רשמי.
אז מה זה היה? -אמא?
מה הולך פה?
אפשר לעזור לך? -אולי. מה שלומך? אני קונור.
טיילר!
טיילר, רוץ!
בבקשה תגיד לי שזה האחרון. -הם גולפו באופן מיוחד.
האורך, העובי.
אילו היית ערפד נורמלי, היית מת.
האיש הזה יודע מה הוא עושה.
הכפפות שלו ודאי ספוגות בוורבנה.
הוא חיפש ערפד והוא לא היסס לשנייה כשהוא מצא אותו.
החריטות האלה...
הכדורים מכושפים? -אני לא יודע.
יש בהם משהו.
איך את מרגישה? את נראית קצת מותשת.
אני בסדר. הרגשות שלי פשוט משתוללים.
הכל מוגבר.
אני מתכוונת, רק לראות את שמות המתים גורם לי לרצות לבכות במשך שבוע.
לא היית חייבת להתנדב. -אנשים מתו.
אנשים שהכרנו כל חיינו, אז...
כן הייתי חייבת.
האם זאת...
אפריל יאנג, כן.
שלום לך. - היי.
מזמן לא התראנו.
מאז... -הלוויה של הוריי.
את תעמדי בזה? -הם רוצים שאנאם.
אני מניחה שכל הילדים שאיבדו מישהו יכולים לנאום.
מה אני אמורה להגיד?
"אני מצטערת שאבי לא תיקן את צינור הגז"?
אבל אם לא אומר כלום...
ואם איש לא ינאם? אבי ואני מעולם לא הסתדרנו,
אבל כל אחד ראוי למילים חמות בלוויה שלו.
בלוויה של אמי כולם אמרו דברים נחמדים.
תגידי מה שמתחשק לך לומר, או שלא תגידי מילה.
ואל תדאגי לאבא שלך, כולם פה אהבו אותו.
עד לפני יומיים.
עדיין.
אני מצטערת, אני צריכה ללכת.
בוני?
בוני, אני יודע שאת שם. אני שומע את הנשימות שלך.
בוני, בבקשה. זה חשוב.
את בסדר?
אני יכול להיכנס, בבקשה?
סבתא שלי מתה מחדש
רק מפני שהתעלמתי מעצתה לא להתעסק בקסם אפל.
לא, את מתמודדת עם הצד השני. זה לא אמין.
המכשפות ודאי משגעות אותך בניסיון ללמד אותך לקח.
זה עבד. ניסיתי לעשות קסם טבע בסיסי הבוקר
רק כדי לנקות את הראש....
והכל חזר אליי. כאילו זה קרה שוב.
אני מצטערת. אני הרוסה. לא יצאתי מהבית,
נמנעתי מכולם ולגמרי נפנפתי את ג'יימי.
באת כי אתה זקוק למשהו, נכון? -כן, אבל זה יכול לחכות.
די, סטפן. אני בסדר. אתה לא בחור שאוהב לבקר,
אז אם משהו לא בסדר, תגיד לי.
טוב.
הדברים האלה שורפים את היד. אולי הם טבולים בוורבנה,
אבל האם ראית כיתוב כזה בעבר?
לא, אלה לא מילות כישוף, אם זה מה שאתה חושב.
מאין השגת אותם? -יש צייד ערפדים חדש בעיר.
תזמון גרוע.
אני פה. אני פה. איפה את? -בשירותים במרתף.
אתה ליד הדלת? -עוד לא.
אני מצטערת, תפוס. דיימון, מהר.
שוב אתה. אורב בלוויות של עיירות קטנות?
דיימון, תודה לאל.
אני מצטערת, שפכתי קפה על השמלה שלי.
לא הכרנו. אני קונור. ג'ורדן.
דיימון. ואני לא אוהב חיידקים.
הכל בסדר שם? -כן, רק רגע.
מה מביא אותך למיסטיק פולס? אתה מוכר ספרי תורה?
לא, אני עוסק בניקוי סביבתי.
שמעתי שיש לכם בעיית זיהום.
לא ידעתי על כך.
אני נושם בקלות.
אני מצטערת שזה לקח זמן רב.
אין בעיה. -תהנה משהותך.
אנחנו אוהבים מבקרים, ואפשר למות מהנוף.
משחק מילים לוויתי. מוקדם מדי. סליחה.
סליחה. הבהלת אותי. התכוננתי לנאום שלי.
הבאת את שקית הדם? -רוצה לומר את זה בקול רם יותר?
אלנה.
לא, אני לא יכולה. יש לזה טעם של...
מה קרה לי? -לא יודע,
אולי בגלל הדם של הרוח שלך, את דוחה את השינוי.
אני גוססת, נכון? -את לא גוססת,
את פשוט צריכה לשתות מהוריד.
לא, לא, אני לא יכולה לקחת את הסיכון בלהרוג מישהו, דיימון.
אולי מוטב שאמות. -אל תחשבי כך. אלנה...
את תהיי בסדר.
אני צריכה להיכנס.
נהדר.
מה יש בשק, דיימון?
חטיף לאמצע הטקס. הכנסייה תמיד מעוררת בי תיאבון,
דמו של ישו, וכל זה...
הבאתי את זה לאלנה.
אתה מתעקש כל כך על הדרך שלך? -זו לא הדרך שלי,
זו הדרך היחידה. -אם היא תפגע במישהו,
היא תהיה נואשת לכפר על כך.
אולי נואשת מספיק כדי לכבות את האנושיות שלה.
ומה, היא תהפוך למרטשת?
אסור שהיא תהיה כמוני. -ואלוהים יעזור לנו אם היא תהיה כמוני.
זה מה שאתה חושב שבאמת. בסופו של דבר, היא תאבד שליטה,
אז ככל שזה יקדים לקרות, כך נקדים להחזיר אותה למסלול.
היא חזקה. אם נעזור לה, היא תוכל לשרוד.
היא גוועת ברעב, סטפן.
כבר ימים שהיא מקיאה דם. -על מה אתה מדבר?
היא אמרה שהיא בסדר. -היא שיקרה.
שייק הפרוטאין החייתי שלך לא עוזר,
היא לא מגיבה היטב לשקית הדם, אפילו את הדם שלי היא הקיאה.
היא שתתה ממך?
אופס, אמרתי את זה בקול רם?
את בסדר?
אפריל חיפשה אותך, היא רצתה שתעזרי לה בנאום.
איפה היא?
אני לא יודע.
מה אתה עושה פה, טיילר? -מפגין רגישות כלפי אבדן הקהילה.
כשיש צייד שמחפש אותך?
הצייד לא ימנע בעדי להיות במקום שבו אני צריך להיות.
ואם הוא יראה את פניו פה, אני אכסח אותו.
לפני שנתחיל בטקס,
אנחנו רוצים לפנות את הבמה לכל אחד שרוצה לחלוק זיכרון
בנוגע לחברינו המנוחים במועצת העיר.
אני יודעת שאפריל יאנג רצתה לומר מספר מילים על אביה.
אפריל?
אפריל, את עדיין פה, מתוקה?
יש עוד מישהו שרוצה לחלוק זיכרון או חוויה שנוגעת לכומר יאנג?
בואי הנה, אלנה.
אני לא יודע למה זה תמיד מעלה חיוך על פניי.
היא לא נראית טוב.
אולי היית צריך לומר לי שהיא דוחה את כל מקורות ההזנה.
הקנאה לא מתאימה לך, אחי.
קפוץ לי.
כשדיברתי עם אפריל קודם לכן היא הייתה לחוצה כי...
היא הייתה אמורה לנאום.
ועכשיו שאני פה, גם אני לחוצה.
היום הנורא ביותר בלאהוב מישהו, הוא היום שבו אתה מאבד אותו.
אתה מריח את זה? -דם.
שאיש לא יזוז. אל תסתובבו, זו מלכודת.
אני...
זה בסדר, אני מחזיק אותך.
בבקשה דפדפו לדף 42 בספר המזמורים.
הבה נשיר ביחד.
הדם, סטפן. הדם. יכולתי להריח אותו כל כך. -זה בסדר.
זכרי על מה דיברנו. תתרכזי, שלטי בעצמך. את מסוגלת.
מה קרה לה? -היא רעבה, היא לא ניזונה.
אז תוציא אותה מפה. -אי אפשר, מישהו משגיח עלינו.
אני אוריד לו את הראש עכשיו. -אם תעשה זאת, דיימון,
אתה עלול לחשוף את כולנו. -אני חושב שהסיכון יפחת
כשאני אוריד לו את הראש. -סטפן, אני מאבדת שליטה.
יש לך עשר שניות לפני שאנהג באופן מיושן כלפי הבחור החדש.
אל תעשה את זה, דיימון. בבקשה. -שלוש, שתיים, אחת. ביי.
רגע. אלנה, שתי ממני.
זה בסדר. כולם יחשבו שאת עצובה, שתי ממני.
זה בסדר. את בסדר. אני פה.
תודה.
הדם, אני עדיין מריחה אותו.
זו ודאי אפריל, אנחנו מוכרחים לעזור לה.
אלנה, אסור לנו להסתכן. -אז אני אעשה את זה.
סליחה.
רק רציתי לומר מספר מילים על הכומר יאנג.
מה נעשה?
בכיתה א' הייתי הפרחח שלא רצה לקחת חלק בנבחרת.
לא היה אכפת לי מכל דבר שלא נגע בי.
אבל הוא גרם לי להבין כמה חשוב להיות חלק מקבוצה,
קהילה.
ויתור לטובת...
אלוהים.
אני אהרוג את הממזר הזה! -דיימון מקדים אותך.
תישארי פה, אני צריך לעזור לו.
מה לגבי אפריל? - אני אטפל בו, לכי.
אני חייבת להזמין אמבולנס. -לא, הוא בסדר.
העיר כולה ראתה אותך נורה. אני מזמינה אמבולנס.
אלנה?
דיימון!
בשביל מה זה היה? -אתה יודע למה.
אפריל!
היא לא מתה, אבל אם תאכלי אותה,
את תהרגי אותה. -תעזבי אותי!
תסתכלי עליה, אלנה. זו אפריל. אפריל יאנג.
היא לא גופה חמה שתוכלי לאכול ממנה, היא חברה שלך.
היא יתומה, כמוך.
והיא מפחדת.
כפי שאת היית.
בבקשה, אל תפגעי בי. -איש לא יפגע בך.
היא זקוקה לך. את יכולה לגרום לה לשכוח את זה.
למה הוא עשה את זה?
לא, אני לא יכולה, קרוליין. את חייבת לעשות את זה.
לא, את תלמדי רק אם תעשי את זה בעצמך.
לא, אני לא יכולה. -את כן יכולה.
את רק צריכה להאמין במה שאת מספרת לה.
אפריל, תקשיבי לי.
הכל יהיה בסדר.
את תעברי את זה, כמו שאני עברתי את זה.
אני אעזור לך, אני מבטיחה.
אני אהיה בסדר. את תעזרי לי.
צפית בלוויה מכאן כדי שתוכלי להתאבל לבדך.
היה טקס יפה. אנשים אמרו דברים יפים.
זה היה מטורף. איך יטייחו את זה?
ניסיון התנקשות בבנה של ראש העיר?
נער המזבח מאבד את הראש.
מה קרה לך שם?
החברה שלי קצת הגזימה.
אחלה קעקוע.
איזה קעקוע? -לא ראית את הקעקוע שלו?
הוא היה ענק. -לא היה לו קעקוע.
כן היה לו.
"אפריל היקרה, אני מצטער על מה שאת חווה.
"מה שעשיתי היה קורבן הכרחי,
"ואני חושש שזה היה הראשון מני רבים שעתידים לבוא.
"תמיד היה רוע שהתפשט במיסטיק פולס,
"אבל כעת רוע גדול יותר מתקרב.
"מותי הוא הראשון במלחמה המתקרבת.
"נתראה שוב כשנגיע לגאולה. עד אז, אני אוהב אותך.
"אבא."
זה עוזר לדחפים.
אתה כועס. -כן, אני כועס.
שיקרת לי.
לא שיקרתי, פשוט לא סיפרתי... -די, אלנה. שיקרת לי.
היית שמח כל כך שהכל מסתדר טוב... -נראה לך שאני שמח?
לא רציתי להרוס לך את השמחה. -את בגיהנום,
מה שאומר, גם אני בגיהנום.
ואז את פונה לדיימון לעזרה.
כי חשבתי שלא תבין. -את חושבת שאני לא מבין?
סטפן, בבקשה... -ניזונת ממנו, אלנה.
ניזונת ממנו. אולי זה לא משמעותי בעינייך,
אבל זה משמעותי מאוד בעיניי.
ואני יודע שזה היה משמעותי מאוד בעיני דיימון.
לא רציתי לפגוע בך. אני מצטערת.
אני ממש מצטערת.
למה אני בוכה? כל כך נמאס לי לבכות.
הרגשות שלך מוגברים כרגע.
אני מרגישה שאני בוכה מאז היום שבו הוריי מתו,
כאילו החיים שלי הם לוויה שלא נגמרת.
אנחנו כל הזמן קוברים אנשים, סטפן.
אתה רוצה לדעת מה מוגבר?
האבל. אני כל הזמן מרגישה את האבל של כולם.
כל הכאב. אני מרגישה כאילו הוא יתפוצץ מתוכי.
בואי.
בואי איתי. -לאן?
יש משהו שעלינו לעשות. בואי.
מה אנחנו עושים פה? -אני לא יודעת.
שאל את סטפן. -סטפן.
מה אנחנו עושים?
אנחנו מסיימים את האזכרה שלא הסתיימה קודם לכן.
אנחנו צריכים להתחיל להחלים, דיימון.
כולנו איבדנו הרבה, בייחוד באחרונה,
אנחנו חושבים שאנחנו מורגלים כבר.
אנחנו מדחיקים את האבל, מתבדחים עליו,
מתעלמים מהרגשות שלנו.
אנחנו צריכים לתת לעצמו להתאבל.
אז אתם מדליקים פנסים. -כן.
כן, אנחנו צריכים לעשות את זה. -צריך לברר מי הצייד הזה,
ומה הוא יודע על מות חברי המועצה.
יש לנו דברים חשובים יותר מזה לעשות כרגע.
לא הלילה.
זה לזכר דודי, זאק.
חברתי, לקסי.
אלאריק.
זה לזכר ויקי.
זה לזכר אבי. ואביו של טיילר.
זה לזכר ההורים שלנו. לזכר ויקי.
אנה. ג'נה.
ואלאריק.
אין מצב, אני לא עושה את זה.
זה לזכר סבתא שלי.
זה לזכר אמא שלי.
אבא שלי וג'נה.
כל האנשים שאיבדנו. כל האנשים שהעיר איבדה.
ולזכרי, אני מניחה.
הם מפריחים פנסים לשמיים.
אתה מאמין?
פנסים יפניים הם סמל להשתחררות מהעבר,
אז הנה החדשות המסעירות, אנחנו לא יפנים.
אתה יודע מה הם? ילדים.
כאילו שהדלקת נרות תהפוך את הכל לבסדר,
או שתפילה תעזור.
או להעמיד פנים שאלנה לא תהיה ערפדית רצחנית כמו כולנו.
ילדים קטנים, טיפשים והוזים.
אני יודע מה תגיד,
"אם זה נותן להם הרגשה טובה, דיימון, אז למה לא?"
כמה זמן תימשך ההרגשה הזאת? דקה? יום?
מה זה משנה? כי בסופו של דבר,
כשמאבדים מישהו, שום נר ושום תפילה
לא יחפו על העובדה שכל מה שנותר לך
הוא חור בחיים שפעם עמד בו איש יקר.
וסלע שבו כתוב תאריך יום ההולדת שלך, והוא ודאי שגוי.
אז תודה לך, ידידי.
תודה על שהשארת אותי בתפקיד השמרטף,
כי הייתי אמור למות מזמן.
לא זכיתי בנערה, זוכר?
אני תקוע כאן, רב עם אחי ומטפל בילדים.
אתה חייב לי בגדול.
אני גם מתגעגע אליך, חבר.
NDG STUDIOS תרגום: לין קרני ים.