Jurnalele Vampirilor:
E mort! Nu, nu, nu! Nu pot-- Nu pot--
-Toţi vrem leacul. -Unde este?
-Cineva îl are. Sosia? -Are pe cineva în interior.
-Unde ai găsit-o pe Katherine? -New Orleans.
Te pot ajuta. Opreşte-o.
Umanitatea ei, Damon, era tot ce-i mai rămăsese.
Umanitatea nu înseamnă nimic atunci când nu ai de ce să-ţi pese.
Fiecare centimetru din casa asta e plin cu amintirile celor care au murit.
-O vom pierde, Damon. -E nevoie de timp. Au trecut câteva zile.
Umanitatea ei e oprită. Este imună la orice o face să fie ea.
E vampir. Butonul de dezumanizare e una dintre avantaje.
Când să fii nemort te deprimă...voilà, Prozac vampiresc.
Şi-a ars casa familiei, cu cadavrul lui frate-său înăuntru.
Ne-a salvat de necazul de-a o face chiar noi. Eu numesc asta câştig.
Invoc legământul şi îi spun să o repornească.
Nu. Fratele ei tocmai a murit.
Forţezi toată acea suferinţă asupra ei deodată şi va fi copleşită.
Trebuie să-i dăm un motiv să o repornească.
Bine. O vom face să se distreze.
Ştiu, e controversat, Stefan, dar oamenilor chiar le place să se distreze.
-Crezi că asta va merge? -E doar un mod de a afla.
Eşti bine? A fost un accident? Unde eşti rănită? Te doare?
Nu simt nimic.
Am o pătură în maşină. Încearcă să nu te mişti. Voi suna ajutoare.
Ce faci?
Asta e suficient.
Am spus că e suficient. Am căzut de acord că nu omorâm.
Ăsta e primul om de zile întregi fără verbină în corp şi mi-e foame.
Laşi o dâră de cadavre şi oamenii vor începe să pună întrebări.
Nu-mi pasă.
Nu-mi vine să cred că spun asta. Hei. Arată puţină reţinere.
Credeam că asta se presupunea să fie distractiv.
Ai grijă, amice. Ăsta nu e un mod de a trata o doamnă.
-Ai venit. -Ei bine, ai spus că e urgent.
Nu te îngrijora de el, iubire. Nu va rezista până mâine noapte.
Dacă ar exista mai mulţi?
Ai fost suficient de stupidă să faci un pact cu Katerina Petrova.
Te-a folosit ca să găsească leacul. Eşti un inconvenient.
-Ai noroc dacă te va lăsa în viaţă. -Ai spus că mă vei proteja.
Şi o voi face. Imediat ce îmi spui tot ce ştii despre Katerina.
Stai, deci ăsta e planul? O vei duce înapoi la şcoală?
Calea "distracţiei" nu prea a dat roade, nu?
Am obţinut o masă gratuită din asta.
Crezi că vreau să mă duc la şcoală?
Tu nu eşti student. În plus, trebuie să o cauţi pe Katherine.
Elena are nevoie de leac acum mai mult decât oricând.
Nu că m-a întrebat cineva, dar s-o duci înapoi la şcoală e o idee bună.
-De ce eşti aici? -Dă vina pe filtrele tale de apă.
Casa voastră? Singurele duşuri fără verbină din tot oraşul.
Ah, da, primarul a pus verbină în rezerva de apă.
Atâţia oameni de omorât.
Mama spune că e pe cale să devină mai rău. I-ar prinde bine puţin ajutor.
Bine. Eu mă duc după sosia psihotică.
Stefan, te duci tu să vorbeşti cu şeriful? Blondina, tu du-o la şcoală.
Sună distractiv.
Ce? Nu e nimic ce n-aţi mai văzut.
Şi despre ideea de "mers la şcoală", nu am nimic mai bun de făcut.
Elena, m-ar face foarte fericit să te duci la şcoală...
...şi să studiezi din greu.
Ştii tu, să te implici în orice fel de activităţi şi te rog...
...de dragul meu, orice s-ar întâmpla, nu mânca pe nimeni.
Bine?
Memorial
MYSTIC FALLS ADUNAREA MAJORETELOR
Hei, Tyler. Eu sunt. Doar te verific.
Lucrurile doar se întorc la normal pe aici, într-un fel.
Elena nu e încă acolo, dar lucrăm la asta.
Ştiu că nu mă poţi suna înapoi...
..dar tot gândesc că dacă las mesajele astea...
că atunci când chiar te întorci acasă va fi de parcă nu ai plecat. Sau asta sper.
Mai bine închid.
Te iubesc, Tyler.
Hei. Ai văzut-o pe Bonnie? -Am sunat-o aseară. E bine.
E puţin epuizată de la, ştii tu, tot.
-Nu o prea poţi învinovăţi. -Da.
Am o idee. Îmi poţi obţine vechiul loc în echipa de majorete?
Adică, teoretic, da, sunt căpitanul. Dar am crezut că urăşti să fii majoretă.
Aşa era. Dar acum cred că ar fi amuzant să ţopăi şi să arunc lumea în aer.
Nu e de parcă rutinele sunt dificile.
Cred că asta l-ar face pe Damon foarte fericit.
Ce surpriză neplăcută.
Deci am încropit o listă. Se numeşte "lucruri la care eşti varză."
Numărul unu: să o găseşti pe Katherine. Vreodată.
Numărul doi: Să-ţi ascunzi convorbirile telefonice secrete...
...cu acea mică trădătoare, Hayley.
Da, deci....
Unde este? Şi ce ştie despre Katherine?
Eu ar trebui să te ajut pe tine?
Mi-ai omorât fratele, m-ai întemniţat în sufrageria Gilbert.
S-ar putea să vrei să-ţi faci priorităţi, Klaus. Ai probleme mult mai mari.
Katherine are leacul.
Eu cred că va vrea să ţi-l îndese pe gât.
Mă ajuţi s-o găsesc pe Katherine, eu iau leacul, i-l dau Elenei, toţi câştigă.
Doar lasă-mă să o întreb pe Hayley despre Katherine.
Nu te pot ajuta, amice.
Hayley e în afara limitelor. Totuşi, m-am întâlnit...
...cu un vampir care ar putea ştii unde e Katerina.
Păcat că m-am înfipt în gâtul lui. Nu va avea mult de vorbit.
Tot sângele din spital, toate rezervele, au dispărut.
A dispărut.
Nu înţeleg. Ne acuzi pe noi?
Nu, nu vă acuz pe voi. Dar oraşul ăsta e într-un moment de cumpănă.
Încă câteva incendii inexplicabile şi lucrurile vor da pe afară.
Îmi pare rău. Ştiu că nu e vina ta. A fost o săptămână dificilă.
Miranda era una dintre prietenele mele în liceu.
Să văd ce se întâmplă familiei ei, e doar....
Uite, Liz, dacă e ceva ce pot face să ajut, promit că o voi face.
Bun. Trebuie.
Oricine a furat sângele pune vieţi în pericol şi riscă să vă expună pe voi toţi.
Inclusiv pe fiica mea.
Deci la cine te poţi gândi să vrea sânge atât de mult încât să fie atât de neatent?
Uniforma încă îmi vine.
Arăţi fantastic.
Cu siguranţă îi distrugem pe cei de la Grove Hill.
-Da. Ar trebui să fie distractiv. -Oh, Doamne, gaşcă.
Mi-am lăsat geanta cu machiaje în autobuz.
Uau, competiţia e mai mare decât anul trecut. Mă duc să fac întinderi.
Îmi place panglica ta.
-Mersi. -O vreau.
Mda, dar o folosesc, aşa că ia-ţi şi tu una.
-Unde erai? Începe imediat. -Sunt aici, nu-i aşa?
Ce e cu panglica? Nici nu sunt culorile noastre.
-Ţi-ai ieşit din minţi? -Care e problema ta?
Te hrăneşti cu competiţia? Nu ai auzit ce ţi-a zis Damon?
Ba da, dar cui îi pasă? Voi face orice vreau.
-Totul e bine? -Da.
Imediat ce regina o ia mai moale, totul va fi bine.
Ştii cum Damon şi-a folosit legământul s-o controleze?
Nu prea a mers.
Cum adică s-a hrănit? I-am spus în mod specific fără hrănire.
-Legământul ar trebui s-o facă să asculte -Da, legământul nu funcţionează.
-Asta nu e posibil. -Gândeşte-te.
Legământul Elenei porneşte din sentimentele ei pentru tine, nu?
Cu umanitatea oprită, la fel sunt şi sentimentele ei.
Tot ce voiam era să rup acel legământ nenorocit.
Acum îmi spui că tot timpul ăsta trebuia doar să-şi oprească umanitatea?
Ce se întâmplă dacă o reporneşte?
Nu ştiu. Dar unde eşti acum?
În sălbăticie, căutând un vampir mort...
...care s-ar putea să ne ducă la Katherine şi la leac.
Uite, doar ia-o şi du-o acasă. Voi ajunge acolo când pot.
Tu. Credeam că încă eşti în vacanţă pe insula idioţilor.
Căutam răspunsuri. Şi tot ce am găsit era profesorul tău, Shane.
Mort. Şi cu el, oricine care ştie ceva despre leac.
Cred că nu vei deveni o fată adevărată până la urmă.
Voi lua leacul. Am nevoie de Katherine şi pariez că tu poţi să mă ajuţi s-o găsesc.
De ce te-aş ajuta?
Pentru că am fost destul de inteligentă să iau din sângele lui frate-meu.
Cine altcineva ar interoga un vampir care e practic mort de la muşcătura de lup?
Bine. Urmează-mă. S-ar putea să ştiu unde să mă uit.
Deci eşti odihnită. Eşti hrănită.
Spune-mi despre Katerina.
Majoritatea bărbaţilor îşi sporesc puterea prin tortură şi intimidare.
Tu oferi băuturi şi mese rafinate.
Ei bine, în cazul tău favorizez ospitalitatea în defavoarea antipatiei.
Dar sunt cunoscut să-mi schimb părerea din mofturi.
-Unde e Katerina? -Tu chiar crezi că ştiu?
I-ai oferit ponturi şi ai pornit-o în căutarea leacului.
În schimb, ea şi-a trimis lacheiul să te linşeze.
Spune-mi, ce ţi-a promis Katerina?
Eram în New Orleans, încercând să găsesc informaţii despre părinţii mei reali.
Katherine m-a găsit şi a zis că mă poate ajuta.
O orfană.
Asta îţi explică bravura. Frica de abandon mereu rezolvă treaba.
Sună de parcă ai ştii.
Sunt singurul care te poate proteja.
Sunt bucuros să fac asta atâta timp cât cooperezi.
Hei, trebuie să vorbim.
Deci vorbeşte. Mă poţi ajuta să mă întind.
Bine. Te-ai hrănit cu majoreta aia?
-Poate. -Înţeleg.
Nu se întâmplă să ştii nimic despre rezerva de sânge lipsă de la spital, nu?
Crede-mă, sunt sătulă de pungi de sânge. Prefer ceva puţin mai călduţ.
Uite, Elena, ştiu prin ce treci.
Şi eu mă distram pe cinste când am fost transformat.
Nu am început să smulg capetele oamenilor până în 1912.
Următorul lucru pe care îl ştiu e că omoram câte un sat întreg.
Ar trebui să mă tem să devin ca tine?
Da, ar trebui. Pentru că ştiu cât de mult te poţi afunda...
...şi ştiu cât de greu este să ieşi înapoi la suprafaţă.
Haide. Eşti mai bună e atât.
Nu ştiu. Poate asta e versiunea mea mai bună.
Urmează Doamnele Timberwolf din Mystic Falls.
-Nici gând. Nu participi. -Să te văd încercând să mă opreşti.
Doamnelor şi domnilor, faceţi gălăgie pentru ale voastre D-ne Timberwolf
Gata! Cinci, şase, şapte, opt--
L-O-L! O-M-G!
Vă uitaţi la echipa Mystic Falls!
Î-N-V-I-N-G-E-Ţ-I Învingeţi acele pisici!
Mişto mişcare. Ce faci pentru un bis?
Sunt destul de sigură că nu include o altă lectură condescendentă.
Nu, sunt impresionat. Ai intrat în echipa de majorete.
O grămadă de victime fără verbină care au venit la competiţie.
-Ne-ai păcălit pe toţi foarte bine. -Nu a fost atât de greu.
Vreţi să fiu bine atât de mult că veţi auzi orice vreau eu.
Ei bine, problema cu sala este că sunt prea mulţi martori.
-Hai să mergem undeva privat să ne distrăm -Ah, da? Unde?
Ştiu o bodegă mică care nu ţine cont de lege.
-Haide. -Blufezi.
Uiţi că şi eu am avut umanitatea oprită în oraşul ăsta.
Ştiu unde să duc pe cineva pentru a se distra.
Dar mai întâi, puţină verbină, doar ca să te calmez.
De ce mai exact s-ar interna un vampir bolnav într-un spital?
Vezi chestia aia mică strălucitoare în cer? E soarele. Trebuie să-l evite pe ăla.
Plus, un spital e deschis 24/7. Să nu mai menţionez, e flămând şi halucinează.
Dr. Wensing, 4521. Dr. Wensing, 4521.
AB POZITIV AB NEGATIV
Impresionant. Eşti ca Sherlock Holmes, dar cu leziuni cerebrale.
Stefan a spus că spitalul din Mystic Falls a avut şi el banca de sânge jefuită.
-Pare că vampirul nostru se plimbă. -Nu.
Moare de la o muşcătură. Nu ar avea timp să fure sânge de la ambele spitale.
-Este altcineva. -Cine?
Asta e altă problemă.
Dar partea bună e că dacă tipul nostru a trecut pe aici, nu are nimic.
Ceea ce înseamnă că e prin apropiere şi flămând.
-Sper că nu căutăm cai verzi pe pereţi. -Şi eu vreau să o găsesc pe Katherine.
Serios? De ce?
Ţi-am auzit discuţia cu Stefan. Ştiu că Elena a rupt legământul.
Atunci de ce ai vrea să găseşti leacul?
Ai "lecui-o" în cea care îl iubea pe frate-tău?
Cred că ţi-e mai bine dacă mi-l laşi mie.
Urăsc asta.
Prea mult. Nu înţeleg.
Nu-mi pasă.
Ăsta...
Nu mă face să vreau să vomit.
De ce l-ai pictat?
Pictatul e metaforă pentru auto-control.
Fiecare alegere e a mea: pânza, culoarea.
Când eram mic, nu ştiam ce e Lumea şi nici unde mă încadrez eu.
Dar arta m-a învăţat că viziunea cuiva e obţinută prin puterea voinţei proprii.
La fel e şi cu viaţa...
...atâta timp cât cineva refuză să nu lase să-i stea nimic în cale.
Deci asta e chestia ta?
Îi arăţi unei fete câteva picturi mediocre, te plângi de copilărie...
...şi mă înmoi şi-mi torn toate secretele?
Am crezut că am ceva şarm, dar, indiferent, mă simt bine.
Şi tu faci orice îţi place...
Până la şi incluzând vânarea prietenului meu Tyler pentru următorul secol.
Sigur nu pentru următorul secol.
Doar până îl omor.
Suni convingător, dar în final doar l-ai lăsat să plece.
Ce cred eu? Ştii că dacă îl omori, Caroline te va urî veşnic.
Dacă doar îl omoram pe Tyler, răzbunarea mea se va sfârşi într-o clipă.
Să-l condamn la o viaţă de paranoia şi frică, aia e pedeapsa lui Tyler.
Dar haide, doar nu ai crezut cu adevărat că există un viitor pentru voi doi, nu?
Poate ar fi părăsit-o pe Caroline pentru mine, dacă foloseam leacul să te omor.
Dacă Tyler are măcar jumătate din determinarea ta ar putea să reziste un an.
Nu necesită determinare. Necesită aliaţi.
O reţea de oameni hotărâţi să facă orice pentru tine...
...inclusiv să sfârşească treburile neterminate.
Aşa ţi-a scăpat Katherine în tot acest timp.
Poate ştii numele micilor ajutoare speciale ale Katerinei?
Poate ştiu unul sau două.
Poate chiar ţi le voi spune.
-Ce mi-ai făcut? -Te-am luat înainte să faci probleme.
Deci mă pedepseşti? Pentru că am scăpat-o pe Caroline în capul ăla tare?
Nu, pentru că te-ai hrănit cu cineva. În public.
Si? Mi-era foame.
Te vei tot dezbrăca în faţa mea? Asta e foarte matur.
Am terminat cu majoretele, aşa că mă schimb.
Sigur. Când eşti în dubii, manipulează lumea cu sex.
E acelaşi truc pe care-l folosea Katherine.
Nu mă compara cu Katherine.
A fugit atât de mult timp că îi e teamă de propria umbră.
Mie nu mi-e teamă de nimic.
Am oprit totul. Totul. Inclusiv sentimentele mele pentru tine.
Nu mă înţelege greşit, te văd acolo şi arăţi bine.
Îmi amintesc sexul şi era sex bun. Doar că nu mai simt nimic.
Dar tu clar mai simţi. De ce îţi pasă ce fac şi pe cine omor?
Pentru că e vina mea că eşti aşa. Am adus asta în viaţa ta.
Am omorât sute. Trăiesc cu asta.
Dar nu voi trăi cu oamenii pe care-i omori tu, sau ce-ţi va face ţie asta.
-Cui trimiţi mesaj? -Uită-te la tine.
Întreaga ta Lume se învârte în jurul meu.
Poate tu eşti cel care trebuie s-o oprească.
Ce e aia?
Despre asta erau toate mesajele? Ai invitat toţi oamenii ăştia aici?
Încercai să mă opreşti din a mă duce la petrecere, aşa că am adus petrecerea aici.
Minunat.
Am ajuns aici cât de rapid am putut. Asta e nebunesc.
Nu va dura. Fie vor bea tot alcoolul şi se vor plictisi...
...fie Damon vine acasă şi-i omoară pe toţi.
Nu îi poţi constrânge, au băut verbină din rezerva de apă a oraşului.
-Deci ce facem? -Nu ştiu. Ne bucurăm de petrecere.
Ţine-o pe Elena din a măcelări echipa de majorete din Grove Hills.
Super. Unde este?
Unde crezi?
Aproape am uitat cum arăta asta.
-Ce? Elena zâmbind? -Nu.
Distracţia. Adică, uită-te. Da, asta e foarte rău.
Dar nu te face să vrei să te laşi purtat de val?
Ei bine, din păcate, am această mică problemă.
Când petrec prea mult, omor oameni.
Ei bine, antrenorul tău de sobrietate îţi dă verde.
Haide, eşti la un chef plin de fete sexi.
Şi eşti singur şi, ei bine, eşti tu.
Ce se presupune să fac, doar să apuc o fată...
...să o arunc pe umăr şi s-o duc pe ringul de dans?
Urmează-ţi propriul sfat. Distrează-te. Merităm să ne distrăm puţin.
-Bine. -Nu mă refeream la mine.
Ei bine, nimeni nu ar putea să te considere vreodată subtilă.
Trebuie să te mândreşti cu munca ta.
E bine. Vino aici. Vino aici.
Acum, vreau să mergi foarte încet la maşina ta.
Fuguţa.
Nu văd cum asta ne creşte şansele.
Am fost de cealaltă parte a muşcăturii. Mai întâi ţi-e greaţă, apoi foarte foame.
Soarele apune. Îşi caută ultima masă.
Tocmai i-am dat trei feluri de 115 livre.
-Damon? -Will?
Hei, amice.
Cred că e ceva în neregulă cu mine.
Am nevoie de ajutor.
E bine.
Ştiu ce să fac.
Ce mama naibii faci?
Era prea avansat. I-am curmat suferinţa.
Sora mea mă informează că agresorul tău vampir e mort.
Deci eşti în siguranţă. Şi liberă să pleci.
Sau să rămâi.
Aş putea fi convinsă să rămân, să mă bucur de nişte lux.
Poate mai obţin nişte secrete de-ale lui Katherine şi tu faci ceva pentru mine.
Oh, îmi pare rău, iubire.
Dar nu mă vei convinge niciodată să-l las pe Tyler viu.
Ei bine, atunci presupun că nu voi avea niciodată o şansă cu Tyler...
..cum nici tu nu vei avea cu Caroline.
Vrei să ştii de ce mi-a plăcut pictura aia?
Ei bine, poate pentru că ţi-a permis să vezi adânc în sufletul meu rănit.
Am văzut cât de bolnav este, de fapt.
Şi poate pot empatiza.
Deci, ce alegi?
Pleci?
Sau rămâi?
Îţi place să fii în control. Tu să-mi spui.
-Uite cine s-a alăturat petrecerii. -Da. De ce, eşti geloasă sau ceva?
Nu, asta ar implica sentimente şi am stabilit deja că alea sunt inutile.
-Haide, Elena, doar dansează cu noi. -Nu, vă stă bine împreună.
Chiar te rog, ia-l la o tură. I-ar prinde bine.
Elena.
Ce se petrece aici?
Doar consum de alcool sub limită şi nişte droguri.
-Unde e Stefan? -Ocupat să flirteze cu fiica ta.
E o consolare bună pentru el, din cauza lui Tyler.
-Opresc asta chiar acum. -Liz, te rog.
-De ce nu rămâi să bei ceva? -Ia mâna de pe mine.
Fie bei ceva, fie voi bea eu.
Mama.
Sunt bine.
Caroline, calmează-te.
Să mă calmez? Îi sucesc gâtul ăla slăbănog.
Elena. Unde naiba e?
Exact unde vrea să fie. Asta a fost calculată.
A atras oameni la casă, a aşteptat o şansă să ne distragă şi acum e liberă.
Nu-mi vine să cred că face asta. A rănit-o pe mama, Stefan.
Bine, ascultă. Tu caută în pădure. Eu voi verifica strada.
Dacă o vezi, nu ezita. Doar frânge-i gâtul.
-Ai înţeles? -Da.
Bine.
Mersi.
Poţi te rog să înţelegi aluzia şi să mă laşi în pace?
Ce ascunzi? Ştiu că ştiai vampirul ăla.
Ştiu o grămadă de oameni morţi.
L-ai omorât ca să nu iau eu leacul.
Chiar vrei leacul? Adică, pe bune?
Uite, lasă-mă să-ţi dau un mic sfat.
Vezi fetele alea? Par fericite, acum.
Se vor mulţumi cu un soţ mediocru şi o carieră plicticoasă.
Ele vor realiza ce tu nu trebuie să faci vreodată.
-Şi ce anume? -Viaţa e naşpa când eşti normal.
Şi ce nu te face pe tine exact ca ele? Eşti vampir.
Iei leacul, devii om? Ei bine, eşti nimeni. Nimic.
Crede-mă. Să pierdem leacul e cel mai bun lucru care ţi s-a întâmplat.
Stefan Elena nu e nicăieri. Trebuie ajutor.
Elena.
Nu mă face să mă lupt cu tine. Sunt mai puternică tine şi nu vreau să te rănesc.
Cine va fi rănit?
Nu e rău. Nu neapărat bun, dar din nou, Alaric nu te-a antrenat pe tine.
Probabil erai prea ocupată să te bagi în treaba oamenilor.
Doar opreşte-te.
Asta nu eşti tu şi o ştii.
Ai rănit-o pe mama, Elena. Cât de departe vei duce asta?
Încerci să mă faci să mă simt rău?
Nu înţelegi? Nu-mi pasă.
Poate ar trebui să încerci s-o opreşti şi tu.
Cine ştie? Poate te-ai opri din a te plânge de cum te-a lăsat Tyler.
Bonus adăugat? Nu te simţi vinovată pentru gândurile murdare despre Klaus.
-Taci din gură. -Fă-mă.
Te baţi ca o fată.
-Dă-mi drumul. -Recunosc...
Asta nu ar trebui deloc să mă incite.
Scoate-o de aici.
Hei, Tyler. Eu sunt. Nu vei crede niciodată ce zi am avut.
Uite, ştiu că ai spus că n-o vei face, dar chiar mi-aş dori să răspunzi.
Ar fi super să vorbesc cu tine.
Matt Ne vedem acasă la Tyler.
Eşti bine?
Vrei să spui pe lângă faptul că prietena mea a încercat să mă omoare?
Uite, nu e ea. Trebuie să ţii minte asta.
Cu sentimentele oprite e cea mai rea versiune a ei.
Şi cum o aducem înapoi? Sau dacă nu putem?
De ce ar alege să-şi pornească din nou sentimentele?
E orfană, şi-a pierdut fratele. Viaţa ei e groaznică, Stefan.
Deci de ce s-ar întoarce la noi?
Chiar şi în cele mai rele momente ale mele Elena nu a renunţat la mine,
Deci nu putem renunţa la ea.
S-a făcut?
Cât de mult mai trebuie să stau aici?
Ei bine, nu îmi place să-mi impun scopuri...
...dar să ne imaginăm un timp când nu vrei să-ţi omori prietena.
Mă judeci?
De câte ori ai încercat să-l omori pe Stefan?
Ce e asta?
Unul dintre misterele vieţii.
-Elena, uite-- -Nu.
De fiecare dată când cineva începe cu "Elena," mi se face o morală stupidă.
Trebuie toţi să vă opriţi din a-mi mai spune că trebuie să simt.
Simt, Damon. Mă simt minunat.
-Nu vrei să fii aşa. -Atunci cum ar trebui să fiu?
Ar trebui să fiu din nou fata speriată care nu putea să recunoască ce vrea?
Aşa mă preferi, să mă întorc la a fi, sau--?
Uite. Pentru o grămadă de timp ai vrut să fii cu mine.
Dar ţi-a fost teamă că aş afla cât de oribil eşti.
Dar acum nu mai contează, pentru că nu-mi pasă.
Fii sincer.
Îţi place mai mult de mine acum.
Matt?
-Care. -Matt, de ce nu pot intra?
Intră.
Matt, ce se petrece?
Tyler mi-a trimis pachetul ăsta prin poştă.
Asta e pentru tine.
Dragă Care, îmi lipseşti, mai mult decât pot spune în cuvinte.
Dar ştiu că atâta timp cât Klaus trăieşte, nu mă pot întoarce acasă.
Nu va înceta să încerce să mă omoare. Iar tu să încerci să mă protejezi.
Ceea ce înseamnă că singurul mod să mă asigur că eşti în siguranţă...
...este să plec şi să nu mă mai întorc.
I-am lăsat lui Matt casa. Te va proteja în moduri în care eu nu mai pot.
Te voi iubi mereu.
Nu se mai întoarce.
Scuze.
Fugi, micule lup?
-Ce? -Semnul ăla.
-L-am mai văzut. -Semn din naştere. Lumea are din astea.
În considerabila mea viaţă am văzut semnul ăla doar pe o mână de oameni.
Toţi din aceeaşi descendenţă.
Un clan de vârcolaci care a înflorit prin ceea ce noi numim acum Louisiana.
Nu mă minţi. Nu despre asta.
Nu aş îndrăzni. Treburile de familie sunt serioase.
Spune-mi.
-Şerif Forbes. E totul bine? -Nu, avem o problemă mai mare.
-Hei. -Unde naiba eşti?
Am ieşit cu maşina. Aveam nevoie de aer. Nu sunt eu, eşti tu.
Avem o mică problemă. Ai spus că a fost furat sânge de la spitalul Grove Hills.
Şeriful a zis că au fost rapoarte de 6 jafuri de la banca de sânge.
Toate pe o rază de 30 mile de Mystic Falls. Cineva face stocuri de sânge.
Nu a fost Elena şi nici noi.
Bine. Deci...?
Cred că Silas ne-a urmat înapoi de pe insulă.
Nu s-a hrănit de 2000 de ani, deci ar trebui să se ghiftuiască cu sânge.
Asta explică jafurile.
Nu am chef să fac pe Scooby-Doo în cazul sângelui furat.
Deci de ce nu te ocupi tu până mă întorc? Ţinem legătura.
-Te va urî pentru asta. -Da, păi, sentimentele sunt supraestimate.
-Deci unde mergem? -Un loc unde fiecare vampir nou ar...
...trebui să meargă măcar o dată în viaţă- New York.