Din episoadele anterioare...
- Eu sunt Elena. - Eu sunt Stefan.
Dragostea m-a adus în Mystic Falls, tot dragostea m-a îndepărtat.
Nu îmi pare rău că sunt îndrăgostită de tine, Damon.
Cu toţii am făcut sacrificii.
Am făcut o vrajă care te-a adus înapoi.
Poţi vedea fantome. Putem vorbi.
Nu, nu poţi fi moartă.
Să ai o viaţă umană fericită, Katherine.
Dar marea noastră ameninţare este încă acolo.
- Silas. - Bună, umbra mea.
Şi arată exact ca mine...
Bună, Bonnie.
Cum de vara e aproape pe sfârşite,
şi, totuşi, mă simt de parcă nu am făcut nimic ?
Pari să te distrezi călătorind cu mama ta.
Încă nu ştiu cum ar trebui să trec prin facultate fără tine.
Şi Caroline e de acord.
Şi-a petrecut vara realizând paleta de culori
pentru camera de cămin, în timp ce Tyler a fost plecat
să ajute o haită de vârcolaci în Tennessee.
Nu-ţi face griji. Deja le-am trimis cererea ta, Tyler.
Tot ce trebuie să faci e să te înscrii la ore şi să apari.
Matt şi Rebekah mi-au tot trimis vederi.
Cred că acum sunt în Amsterdam. Sau era Praga ?
Nu pot ţine evidenţa.
Şi, sincer, nu sunt sigură că vreau.
Oricum, abia aştept să te văd.
Când te întorci ? Cu drag, Elena.
Dragă Elena...
Stai. Nu începe cu "dragă".
E destul de rău că eşti moartă, acum eşti şi obsedată de control ?
Spuneam doar. Oamenii nu mai spun "dragă".
Bine. Ce zici de... "Bună, Elena, ce mai faci ?"
Mulţumesc.
Bună, Elena. Ce mai faceţi ? Nu aveţi idee cât îmi lipsiţi.
Am schimbat email-uri cu Jeremy.
Spune că e ciudat să fie în viaţă.
Bună... Credeam că ai plecat.
Am plecat. Acum cinci ore.
Ei bine, e pizza în frigi...
Dacă faptul că Katherine a ingerat singurul leac de pe Pământ
şi să trebuiască ducă o viaţă umană nu e dreptate,
atunci, nu ştiu ce e.
Îmi e dor de voi. Mă bucur că aveţi o vară pe cinste.
P.S. Aveţi veşti de la Stefan ?
Eşti bine ?
Da, am avut un sentiment ciudat,
ca şi cum urmează să se întâmple ceva rău.
Ei bine, urmează. Pleci mâine.
Dai toate astea pe duşuri comune şi mese regulate.
Nu poţi fi un iubit normal
şi să mă susţii în timp ce încerc să am o viaţă normală de facultate ?
Mai bine te-aş îndopa cu şampanie
şi mi-aş petrece toată noaptea convingându-te să rămâi.
JURNALELE VAMPIRILOR
Erau probleme acasă.
De când mi-am pierdut părinţii şi mătuşa, am început să-mi fac de cap.
Droguri, băutură. Căutam atenţie,
aşa că mi-am dat foc casei şi mi-am înscenat propria moarte.
Partea cu drogurile a fost din cauza stresului,
şi, cu siguranţă, focul a fost un accident,
deoarece una e nebunia şi alta...
Sunt eu...
Sau aş putea să nu mă mai întorc,
considerând că şcoala mea deja a organizat o slujbă pentru mine.
Tocmai a venit Caroline.
Nu pot pleca. Ar trebui să stau
şi să aştept măcar până ce Jeremy se acomodează la şcoală.
Pleci. Te duci la facultate. Vei bea bere ieftină
şi vei protesta pentru lucruri de care nu-ţi pasă.
Iar eu voi avea grijă de frăţiorul tău.
Ai încredere în mine. Nu ai de ce să te îngrijorezi.
Bine... Măcar Whitmore e la doar câteva ore distanţă,
deci, dacă ai nevoie de ceva, Jer, sună-mă.
Ne vedem în ziua în care speli rufele.
Cum crezi că va merge chestia asta la distanţă ?
Personal intenţionez să te uit în clipa în care ieşi pe uşă.
- Te iubesc. - Şi eu te iubesc.
În regulă...
Valea...
Da, nu. Nu facem asta.
Du-te la şcoală.
Îl visezi pe Stefan ?
Nu sunt vise. E, mai mult, un sentiment.
Poate ar trebui să-l sun.
Ca să audă cât de fericită eşti cu Damon ?
Cu siguranţă, nu. Te va suna el când va fi pregătit.
Deci, ar trebui să trăiesc cu acest gol în stomac ?
Bine, Elena, acel gol se numeşte vină.
Te simţi îngrozitor fiindcă i-ai frânt inima lui Stefan,
şi acel sentiment care nu-ţi dă pace este creierul tău
care se trezeşte să-ţi spună că ai făcut o greşeală groaznică,
dar reversibilă.
Frumoasă încercare.
În plus, eu şi Stefan am lăsat lucrurile în ordine.
Asta nu înseamnă că nu s-a gândit
cum ţi-ai făcut de cap cu fratele lui toată vara.
Bună. Urechi de mamă. Sunt încă aici.
Suntem la facultate, Caroline.
Chiar am reuşit. Suntem aici.
Suntem cu toţii aici.
Ai adus un panini maker ?
Electrocasnicele mici, lângă frigider.
Bine. Asta e ultima.
În regulă... Dă-mi o îmbrăţişare de la revedere
înainte să mă răzgândesc şi să te târăsc acasă cu mine.
Mă poţi suna, de câte ori vrei, bine ?
Mamă, voi fi bine.
Vino încoace.
Aici s-a îndrăgostit de medicină tatăl tău, ştii ?
Ar fi tare mândru să te vadă aici.
Mulţumesc.
Du-te ! Înainte să mă răzgândesc şi să te fac să rămâi.
Plec. Plec. Te iubesc.
Pa, fetelor.
Deci, colega, cred că ar trebui să bem pentru ceva.
Sunt de acord.
Colega...
Pentru noi, pentru facultate şi că pentru a fi vampiri funcţionali.
Pentru următorul capitol din viaţa noastră.
- Bună ! - Tu cine eşti ?
Megan. Colega voastră de cameră.
Caroline spune: "Mişcă-ţi fundul la Whitmore, Bonnie.
Avem nevoie de tine."
Spune-i că sunt la Marele Canion.
Îţi dai seama că doar amâni inevitabilul, nu ?
Ce se va întâmpla când va afla tatăl tău
că ai fost moartă toată vara ?
Câte felicitări i-am trimis ? De câte ori m-a sunat ?
Am făcut destule. E clar că nu-mi simte lipsa.
- Dar Elena ? - Tocmai am văzut-o la facultate.
Părea foarte fericită. Nu-i iau asta.
Suntem norocoşi, Jer.
Câţi morţi au ocazia să poată vorbi cu cei mai buni prieteni ?
Câţi prieteni buni se por atinge ?
Ar trebui să plec. Ciudatul care şi-a înscenat moartea
nu poate lipsi la matematică.
Stai o clipă. Cum s-a întâmplat ?
Trebuie să fi fost o încurcătură la serviciul de cazare.
Constrângerea. E arma supremă împotriva colegelor de cameră nedorite.
Exact asta a spus Caroline.
Corect. Deci, constrânge-o să iasă pe uşă.
Damon, ce rost mai are să merg la facultate
dacă vom recrea ce s-a întâmplat în Mystic Falls ?
Ia te uită cum dai tu o şansă facultăţii.
- Jeremy a ajuns bine la şcoală ? - Da. Duşat, îngrijit...
Ba chiar i-am făcut sandvişuri cu pâine fără coajă.
Deci, vrei să spui
că relaţia asta la distanţă chiar ar putea funcţiona.
Exact. Ascultă, trebuie să închid.
- A fost o vară lungă, Damon. - Katherine...
Ai renunţat la un restaurant de cinci stele din Paris
ca să pui bere în pahare în parc.
Tragic.
- Credeam că am spus fără obligaţii. - Cine a spus că există obligaţii ?
Nu plecai din oraş ?
M-am gândit să-ţi ofer o ultimă şansă să vii cu mine.
Trebuie să muncesc. M-am întors în lumea reală. Am nevoie de un salariu.
Minunat. Poate mi-ai ai putea cumpăra cerceii
pe care mi i-a furat vagaboanda de Nadia în Praga.
Cerceii ăia nu te readuc la viaţă.
Cum îi voi explica lui Jeremy că i-a furat inelul Gilbert ?
Spune-i că aţi făcut-o în trei. Va înţelege.
Nu mă suna. Nu-mi scrie.
Şi, orice ai face, să nu îndrăzneşti să-mi simţi lipsa.
Uite cine s-a întors.
Uite cine-şi mănâncă sentimentele.
Da, doar ce le-am lăsat pe fete la Whitmore.
Stai cu mine să-mi înec amarul în mâncare.
Ce faci ?
Scot la iveală faptul că nu sunt Stefan.
Evident. Nu te teme. Nu te mişca.
Ce se întâmplă ?
De fapt, ne-am mai întâlnit, când apăream ca fiica ta.
Ţi-am făcut creierul praf...
- Îţi sună familiar ? - Silas.
Exact. Sunt un nemuritor de 2 000 de ani
de care Caroline şi prietenele ei au crezut că se pot descotorosi.
Îmi apari ca Stefan ?
Da şi nu. Aceasta e forma mea reală.
Stefan e dublura mea.
Eşti confuză. Ştiu asta fiindcă îţi pot citi gândurile.
E de înţeles. În ultima vreme, am fost cam criptic.
Ce e cu cuţitul ? Majoritatea vampirilor atacă la gât.
Te rog, Liz. Eu am fost primul.
Vampirii nu sunt decât o variantă pervertită dezgustătoare a mea.
Sunt de neucis, sunt nemuritor, clarvăzător,
iar, pentru a funcţiona, am nevoie de sânge uman,
dar să nu-mi mai spui vampir.
Noroc.
Din nefericire, pot vedea că nu mă poţi ajuta
să găsesc ceea ce caut, deci, tot ce trebuie să-ţi aminteşti, Liz,
este că Stefan a trecut să te salute.
Sună-ţi prietenii, Stefan. Anunţă-i că eşti bine.
Aşa voi face, şerifule.
- Prietenul tău curent Damien... - Damon.
- ...e fratele fostului. - Stefan.
Iar tu şi Stefan sunteţi prieteni, dar, acum trei luni,
a plecat fără să-şi ia la revedere ?
- Crezi că ar trebui să-l sun ? - Nu.
- Cu siguranţă nu. - Caroline, tu ai un iubit ?
Da. Îl cheamă Tyler. A trebuit să lipsească în ziua mutării,
dar va veni în prima zi de şcoală.
Presupunând că se va înregistra,
va alege un dormitor şi va cumpăra cărţi.
Vorbind despre a-ţi vedea de treabă,
să discutăm despre regulile de bază ale colegelor de cameră.
Intimitatea e foarte importantă pentru mine.
- La fel şi pentru mine. - Am glicemia scăzută.
Dieta mea e pretenţioasă, aşa că stai departe de lucrurile mele.
Vom împărţi rafturile.
Şi, dacă, la un moment dat, voi dispărea o vreme,
să nu mă urmăreşti sau să mă cauţi.
Bine. Sună bine.
Minunat. Atunci, suntem de acord cu totul.
Scuzaţi-mă, doamnelor.
Petrecere la casa Whitmore în seara asta.
Vom fi acolo.
Sper.
Ador facultatea.
Uite cine s-a ridicat din morţi.
Frumos telefon. Sună vreodată ?
Va trebui să mă opreşti curând.
Am o toleranţă ridicolă acum.
E atât de... Glorios.
Eşti jalnică.
Te rog. Sunt Katherine Pierce.
- Sunt o supravieţuitoare. - Eşti o mincinoasă.
Părul tău e un dezastru, ai oja sărită..
Eşti o fiinţă tristă şi vrei să te transform.
Uite. Ia şi bea. Eu te omor,
tu-l muşti pe poştaş şi vei fi din nou vampir.
- Dă-i drumul. - Nu pot, bine ?
Nimeni nu a mai luat leacul.
Dacă voi muri, există şanse să nu mă mai trezesc.
Şi asta ar fi tragic.
Şi, în adâncul acelei inimi moi care o iubeşte pe Elena,
este o parte din tine care nu vrea să mor.
Ce faci aici, Katherine ?
Rezidenţa Salvatore.
Bună, dle director Weber. Sunt Elena.
Măi să fie.
Îl vom găsi.
Jeremy a fost exmatriculat. Pe Elena nu ar deranja-o, nu ?
Când mă întorc, tu vei fi plecată.
Stai, Damon. Mă urmăreşte cineva.
Atunci, fugi. Fugi departe.
Damon, nu înţelegi. Am duşmani peste tot.
Ce se va întâmpla când se va afla ca sunt om ?
Nu mă pot proteja. Sunt slabă, înceată.
Ai idee cum e să alergi pe tocuri ?
Am băşici, Damon.
Te rog, doar... Ajută-mă.
Aş vrea să-ţi spun că va fi mai bine.
- Răspunsul e nu, Damon. - De ce ?
Ca să tot mori şi să revii la viaţă ?
Nu ai simţit decât agonie timp de trei luni.
Discuţiile halucinante cu mine trebuie să aibă de-a face cu asta.
Opreşte comutatorul ăla afurisit care te face om.
Nu-mi va lua durerea.
Da, dar va pune capăt suferinţei. Temerii, neajutorări...
Şi apoi, ce ?
Să spunem că observi că am plecat. Să zicem că scap.
La ce bun dacă voi fi iar un monstru ?
Cum e mai bine decât asta ?
Ai observat cum storcătorul de fructe al lui Megan
ocupă tot spaţiul pentru electrocasnicele mici ?
Are un sertar întreg dedicat lenjeriei organice.
Ce s-a întâmplat cu intimitatea ?
Dacă nu i-ar lua atât să facă duş,
nu aş avea timp să mă uit prin lucrurile ei.
Cum poţi fi de acord cu o a treia colegă de cameră ?
Deoarece încercăm a fi funcţionale.
Şi a fi funcţionale înseamnă să avem prietene.
Avem nevoie şi de spaţiu personal.
Dacă, brusc, avem pofte şi vreau s-o mănânc ?
Sau se strică sângele fiindcă nu îl putem depozita în minifrigider ?
Şi ce naiba e apa cu proteine ?
Ştii ceva ? Poate că, dacă o beau, se va muta.
Caroline, nu...
Verbină.
Ce se întâmplă ?
Eşti bine ?
- Da, e bine. - Ce s-a întâmplat ?
Mi-a intrat apa pe partea cealaltă.
Sunt bine, serios. Nu ar fi trebuit să mă ating de lucrurile tale.
- Îmi pare foarte rău. - E în regulă.
Doar că părea că e cineva pe moarte pe aici.
Mă bucur că eşti bine.
Ştie cine suntem. Bea apă cu verbină.
Asta nu înseamnă că ştie cine suntem.
Serios ? Împărţim baia cu fata asta.
Dacă e vânător şi ne va ataca la duş ?
Sau ne va fura inele pentru lumina zilei când dormim
şi vom lua foc la răsărit ?
Nu crezi că, dacă ar fi fost vânător, am fi fost moarte până acum ?
Cred că ar trebui să o închidem.
Lăsăm verbina să-i iasă din sânge, şi o obligăm să ne uite.
Caroline, nu îmi răpesc colega de cameră.
Cea mai bună cale să o convingem că suntem normale
este să ne purtăm normal.
Să facem lucruri normale, de studente în primul an.
Cum ar fi ?
Îmi aduc aminte de voi !
Bună. Tipul cu afişele.
Jesse, de fapt, dar merge şi "tipul cu afişele".
Eu sunt Elena. Ea e Caroline.
- Încântat de cunoştinţă. - Bună.
- Nu poţi fi şi tu drăguţă cu tipul ? - Sunt cu Tyler.
Eşti ? Pentru că nu te-a mai sunat deloc.
Din Munţi Apalaşi ?
Spuneam doar. Nu vreau să îţi faci prea mari speranţe
că va veni, pentru că el nu arătat prea mult interes.
Tu i-ai spus lui Damon că ai vise cu Stefan ?
Vezi ? Nicio relaţie nu e perfectă.
Ce naiba ?
Cineva trebuie să fie proprietarul acestui loc.
- Trebuie să fim invitate. - Bună !
Chiar mă întrebam dacă veţi ajunge.
Intraţi sau...
Mergi înainte.
- De ce staţi acolo ? - Noi doar... Caroline ?
- Aşteptăm pe cineva. - Întârzie.
- Deci... - Bine. Mă duc să socializez.
Bine.
Aşa cum am zis, ştie.
O zi !
- O zi măcar să n-o dai în bară. - Lasă-mă în pace, Damon.
Eşti norocos că nu l-ai băgat pe vreunul din idioţii ăia la Terapie Intensivă.
Spune tipul care m-a ucis cândva...
Da. În intimitatea casei tale, departe de ochii lumii,
nu ca tine, care te-ai apucat să vânezi în mijlocul coridorului.
Ai fost exmatriculat, geniule.
Asta înseamnă că nu mai trebuie să mă duc la şcoală ?
L-am obligat pe directorul Weber să îţi dea o pedeapsă generoasă
de trei zile de suspendare.
Nu e nevoie ca Elena să afle despre asta.
Termină-ţi mâncarea. Ne vedem afară.
- Salut, Damon. - Stefan. Bine ai venit acasă.
Mulţumesc.
Bună. Megan, sunt Elena.
Te sun să îţi spun că noi am plecat, aşa că sună-mă când poţi. Pa.
Bine. E stabilit. Când pleacă, o înhăţăm.
Sau îi putem spune că nu te simţi prea bine.
Elena, ne-a văzut cum ne-am blocat în prag.
Am fi putut, la fel de bine, să îi fi arătat colţii.
Nu se poate ca, din mii de boboci,
noi să fi fost puse în cameră din întâmplare
cu cineva care ştie despre vampiri.
Poate că nu a fost la întâmplare.
Sună Megan. Bună, Megan.
Elena, trebuie să mă ajuţi.
- Mă urmăreşte ! - Megan, cine te urmăreşte ?
Ajutor ! Dumnezeule...
Nu putem intra înăuntru. Coada e prea mare.
- Dacă ieşi afară... Unde eşti ? - Elena, te rog, ajută-mă !
Megan, mă auzi ? Ieşi afară şi te putem ajuta.
Dumnezeule.
Cine i-a făcut asta ?
Un vampir.
Uite, înţeleg de ce nu mi-ai răspuns la telefon toată vara.
- Nici eu nu m-aş suna. - Fiindcă mi-ai furat iubita ?
Am trecut peste. Noroc.
Katherine locuieşte în Chateau Salvatore.
- Cum de ştii asta ? - Pentru că îţi pot citi gândurile.
Glumeam. Katherine m-a sunat pe mine primul.
- Ai uitat ? Mereu am fost primul. - Corect.
Salut, Jeremy, arăţi bine, omule.
Salut, Stefan. Mă bucur că te-ai întors.
Da, da.
- Bine, ne vedem acasă. - Grozav.
Ceva e-n neregulă. Când m-a atins, am simţit un fior
în locul unde a fost tatuajul.
Despre ce vorbeşti ?
Chiar înainte să mor, când m-a prins Silas,
am simţit exact acelaşi lucru.
Silas nu mai există. Bonnie l-a transformat
într-o mare bucată de piatră, îţi aminteşti ?
Am murit. Jeremy, am legat magia care l-a doborât pe Silas.
Când am murit, vraja trebuie să se fi dezlegat. E liber.
- Acela era Silas. - E imposibil.
Sunt vânător.
Noi existăm doar pentru a-l ucide.
Ştiu ceea ce simt, Damon. Şi ăla... Ăla a fost Silas.
L-am văzut trecând printr-o mulţime care l-a văzut pe Stefan.
Nu avea cum să păcălească atâţia oameni în acelaşi timp.
Poate controla minţile, dar nici chiar atât.
Ce voia ?
De ce eşti în cada fratelui meu ?
De ce nu eşti tu ?
Recunosc că e o ofertă tentantă.
Flirtează...
Îmi place cum Stefan fără Elena.
Ştii, îţi stă mai bine ca om decât aş fi zis, Katherine.
Cred că mi-ai un compliment din greşeală.
Nu, vorbesc serios.
Faptul că stai aici slabă şi vulnerabilă...
Funcţionează.
E timpul pentru o ieşire pe teren.
Du-o de aici. Nu-mi spune unde o duci.
Doamne, dar eşti încet.
Cred că viteza vampirilor creşte o dată cu modernizarea.
Dă-te din calea mea şi dă-mi-o pe Katherine.
Întâi, încetează să mai arăţi ca Stefan.
Ce-i ?
Ce se întâmplă ? Colega noastră de cameră e moartă,
a fost un vampir la petrecere...
Noi nu ştim ce ştia ea sau cui i-a spus.
Ar trebui să plecăm de aici.
Caroline. I-am lăsat mesajul ăla în mesageria vocală.
- Nu-ţi face griji. I-am luat telefonul. - Poftim ?!
Bună, fetelor ?
Sunt Diane Freeman, şeful securităţii campusului.
Sunteţi bine ?
Da, cred că da.
Înţeleg că Megan era colega voastră de cameră.
Îmi pare rău că a trebuit să o găsiţi în acest fel.
- Ştiu cum s-a întâmplat ? - Am găsit un bilet.
Se pare că se lupta cu o depresie severă.
Staţi. Cum adică aţi găsit un bilet ?
Colega voastră şi-a luat viaţa.
- Credeţi că a fost sinucidere ?! - Suntem convinşi.
Dar nu-i putem găsi telefonul. L-aţi văzut ?
Nu.
Dacă apare, anunţaţi-ne.
Ce se întâmplă ?
Dacă mai aud o dată cuvântul "sosie,"
cred că va trebui să învăţ cum se scrie.
Spui că nu mă crezi, însă mintea ta ia în calcul această posibilitate.
A: Ieşi din mintea mea.
B: Cred că aş şti dacă fratele meu mai mic ar avea un geamăn malefic.
Nu suntem gemeni.
Vezi tu, când am devenit cu adevărat nemuritor
natura a ripostat creând o versiune a mea
care putea fi ucisă.
Se numeşte "sinele-umbră".
Orice ai fi, planul tău nu a funcţionat.
Leacul nu mai e. Acum, ce vrei de la Katherine ?
Ţi-aş putea spune,
dar n-ar mai fi amuzant, dacă ar fi o surpriză ?
Nu pui mâna pe ea.
Damon, cât de bine îţi cunoşti fratele ?
Chiar crezi că ar părăsi oraşul timp de trei luni
fără să dea măcar un telefon,
ca tu să poţi trăi fericit cu iubirea vieţii lui ?
Sau doar te minţi singur crezând că ar fi atât de uşor ?
- Unde-i Stefan ? - Suferă.
Cum am suferit şi eu.
Deci, sună-l pe vânător, adu-mi-o pe Katherine,
apoi o să-ţi spun unde e frăţiorul tău.
Unde mergem ?
Eşti surd ?
Te-am întrebat unde mergem.
- Salut. - Cât de departe ai ajuns ?
- Ai spus să nu îţi zic. - Acum te-ai găsit să mă asculţi ?
Tocmai am trecut de Old Miller Road.
- Bun. Întoarce-te. Adu-o înapoi. - Poftim ?! Nu !
Ce faci, Jeremy ? Opreşte-te ! Nu mă poţi duce înapoi, Jeremy.
Damon nu m-ar da pe mâna lui. E limpede că Silas i-a intrat în cap.
Gura, Katherine.
Hei, ce naiba ?
Ţi se învârtesc fel şi fel de gânduri în cap.
Văd ca un aluat de bezea roz.
E foarte haotic, dar e amuzant de privit.
Ţi-a mai spus cineva că e enervant ?
Îţi faci griji. "Jeremy nu răspunde la telefon."
"Ar fi trebuit să se fi întors până acum."
Te gândeşti că e ceva în neregulă.
- Poftim, dle primar. Din partea casei. - Mulţumesc, Matt.
Deci, când se va întoarce Bonnie ?
Nu ştiu sigur, dar, dacă vorbeşti cu ea, spune-i că am salutat-o, bine ?
- Da. - Mulţumesc pentru bere.
Cu plăcere.
Nu se poate.
Nadia ?
- Îţi aminteşti de mine. - Da. Îmi amintesc.
Ne-ai îmbătat pe mine şi pe Rebekah şi ne-ai jefuit.
Dar a fost amuzant până atunci, nu ?
Cum ai ştiut să mă găseşti ?
Să trecem peste "cum" şi să ajungem la "de ce".
Nu trebuia să le iau.
Ai călătorit 6 500 km ca să-mi aduci înapoi un inel ?
- Dacă nu îl vrei... - Nu.
Îl vreau.
Ţie îţi stă mai bine, oricum.
Bună, Megan, sunt Elena. Te sun să te anunţ că...
Şters.
Cineva a fost aici.
Tableta lui Megan a dispărut.
Împreună cu aşa-numitul bilet de sinucidere ?
- Pot să văd telefonul puţin ? - Nu are logică.
În primul rând, colega de cameră pe care nu trebuia să o avem
descoperim că se poate să ştie de vampiri,
şi apoi se întâmplă să fie ucisă de un vampir,
iar acum şcoala muşamalizează totul ?
Serios, cine e fata asta ?
Orice se întâmplă, nu e legat doar de colega de cameră.
E legat de mine.
Asta e Megan.
Cu tata.
Hei...
Jeremy, rezistă. Ştiu că mă auzi.
Jeremy.
Jeremy !
Deschide ochii, Jer. N-ai cum să mori. Mă auzi ?
Trebuia să am grijă de tine, derbedeule.
Trezeşte-te ! Dacă nu, te omor cu mâna mea !
Katherine nu mai e.
Nu-mi pasă.
Bună, Caroline, uite...
M-am gândit mult la asta
şi am decis să amân şcoala deocamdată.
Ajut o haită de vârcolaci, au nevoie de mine.
Ştiu că e patetic să fac asta la telefon,
dar mi-am zis că aşa îţi e greu să mă ucizi.
Îmi pare foarte rău, Car, dar e important.
- Eşti bine ? - Da.
Da, sunt bine.
Îmi pare rău, Caroline.
- Mă bucur că eşti aici. - Şi eu mă bucur că eşti aici.
Te gândeşti la asta...
Apasă comutatorul ăla, frate. Încetează să mai suferi, te rog.
Ai uitat cât de mult mi-a luat să revin ultima dată ?
Tot ce am pierdut în tot acel timp ?
Nu meriţi asta, Stefan.
Ai procedat corect... Ai plecat.
Ne-ai lăsat fim fericiţi, şi asta primeşti în schimb ?
Cum poate fi corect ?
Hei.
Doar opreşte-l.
Opreşte-l.
Aşteaptă. Rămâi cu mine, Stefan.
Ce faci aici ?
Ştiu că e un chin, dar rămâi cu mine.
Umanitatea ta e singurul lucru care te face cine eşti.
Nu renunţa.
Te rog, Stefan.
Pentru mine.
Bună. Îmi pare rău că a durat atât să te sun înapoi.
- Probleme cu maşina. - Ce s-a întâmplat ?
Un idiot mi-a spart geamul.
După mesajul tău, se pare că ziua ta a fost mai rea decât a mea.
- Eşti bine ? Vrei să vii acasă ? - Nu pot.
Mai ales dacă tata e implicat în asta acum...
Trebuie să ştiu de ce.
Da, probabil că e cel mai bine.
Asta-mi va oferi mai mult timp cu fratele tău.
- Te iubesc, Damon. - Noapte bună.
Nu i-ai spus că a fost Silas aici.
Nu-i voi spune nici că Stefan a dispărut,
că e Katherine în oraş sau că tu ai fost exmatriculat.
- Deci, ai minţit. - Nu, am ascuns o parte din adevăr.
Ca Elena să nu lase totul şi să dea fuga acasă să ajute.
Voi rezolva totul.
Sper că tuturor v-a plăcut petrecerea.
E minunat să avem o tradiţie de sfârşit de vară.
Fiica mea are propria tradiţie de sfârşit de vară,
de a exagera cu vata pe băţ.
Acum călătoreşte prin lume
şi îi trimite bătrânului felicitări cu minunatele ei aventuri.
Familia e una din valorile de bază aici, în Mystic Falls.
Asta sărbătorim aici acum.
Familia, precum comunitatea... Stefan ?
Te deranjează dacă spun câteva cuvinte ?
- Poate când terminăm aici, bine ? - Preiau eu de aici, dle primar.
Dumnezeule.
Probabil că vă întrebaţi cum am făcut asta.
E vorba de control al minţii.
Şi, până acum, a fost limitat la câte o persoană pe rând.
Dar, în această vară, am consumat
o cantitate uriaşă de sânge.
Şi am simţit cum devin tot mai puternic pe zi ce trecea.
Şi am început să mă întreb: Care sunt limitele puterii mele ?
Câţi oameni pot influenţa ? Doi ? Zece ?
Pe toţi oamenii adunaţi în piaţa oraşului ?
Nu mai vorbiţi !
Asta a funcţionat.
Acum să încercăm asta.
Să nu scoată nimeni vreun sunet sau să mişte vreun muşchi.
Acum că v-am captat atenţia, am nevoie de o favoare.
Vreau să găsiţi pe cineva.
Cu toţii o cunoaşteţi pe Elena Gilbert.
Fata pe care o caut arată exact ca ea. t.