În episoadele anterioare...
- Eu sunt Elena. - Eu sunt Stefan.
Dragostea m-a adus în Mystic Falls, tot dragostea m-a alungat.
Te iubesc, Damon.
- Silas. - Bună, umbra mea.
- Bonnie e moartă, Elena. - Nu pot să cred că a murit.
Facem orice pentru a-i proteja pe cei pe care îi iubim...
Katherine, are nevoie de sângele tău pentru a se vindeca.
Nu.
Silas, ai spus că, acum că eşti vrăjitor din nou,
o vei aduce pe Bonnie de pe lumea cealaltă.
Am zis. E o copie fidelă a iubirii vieţii mele, Amara.
Trebuie să mă vindec.
Amara a luat leacul, deci, soarta lumii de dincolo
stă în mâinile unei muritoare pe care acum trebuie s-o protejăm.
Aţi fost vreodată îndrăgostiţi ? Dragoste. Hei, voi doi.
Da. Suntem împreună, suntem îndrăgostiţi.
Adorabil...
Îmi place dragostea. Chiar îmi place. Da.
Am şi eu un suflet-pereche. Dragoste la prima vedere,
care vrei să dureze veşnic, genul de dragoste eternă.
Amara. Aşa o cheamă.
Problema e că, atunci când am cunoscut-o pe Amara,
eram cu o altă femeie, pe care am cam înşelat-o.
Ceea ce, ca să fiu sincer, nu ar fi fost mare lucru,
doar că cealaltă femeie s-a dovedit a fi o nebună răzbunătoare,
aşa că, când a aflat că am înşelat-o,
a luat-o razna şi a transformat-o pe Amara în piatră,
la propriu, ca Meduza.
Frate, eşti bine ?
Ce vrei să spui ? Crezi că sunt nebun ? De ce crezi că sunt nebun ?
În ultimii 2 000 de ani nu am vrut decât să mă reunesc cu iubirea mea.
Cum e asta o nebunie ?
Poate partea cu transformarea în piatră.
Sau partea cu cei 2 000 de ani.
Nu. Eram amândoi nemuritori, iar acum nu mai suntem.
Alo ?
Uite, ideea e că în sfârşit am avut şansa
să strâng pe Amara în braţele, iar ea ce face ?
Îmi înfige bucată de sticlă în carotidă.
- Uite, uite. - Nu, mulţumesc. Nu...
Ascultaţi. Uite ce vă sfătuiesc...
Trăiţi intens. Bucuraţi-vă de dragostea asta cât durează.
Fiindcă, acum două zile,
aveam puteri paranormale, eram nemuritor, eram îndrăgostit.
Acum mă doare gâtul, inima mi-e zdrobită,
stau într-o staţie de autobuz în Delaware...
- Eşti în Philly. - Sunt în Philly ?
Dumnezeule ! Şi mai rău.
Ce s-a întâmplat, iubitule ? Ce se întâmplă ?
Vorbeşte cu mine.
Dumnezeule ! Ce se întâmplă ?
Ce îi faci ?
Cred că lichefiez organele interne. Nu am menţionat că sunt vrăjitor ?
Te rog, opreşte-te.
Nu ! Sunt supărat pe lume şi mă răzbun pe aşa-zisul tău iubit.
Te rog !
Şi cred că tu ai putea fi următoarea mea victimă.
Dumnezeule !
Ia te uită. De necrezut.
Dragostea e aşa de schimbătoare... Incredibil.
Gata, prietene. Hai sus. Hai sus. Aşa.
Bine. Autobuzele, pe de altă parte...
Încercate şi reale.
JURNALELE VAMPIRILOR
Bună, umbra mea.
Silas.
Opreşte-te !
Stefan.
'Neaţa. Am făcut cafea.
- Cum ai dormit ? - Nu prea bine.
A fost prima noapte în patul tău.
Nu la fel de confortabil precum canapeaua Tessei, nu ?
Că veni vorba de Tessa, cred că am nevoie de cofeina aia.
- Deci, ce e cu apelul de trezire ? - Mi-e dor de tine.
Simt că, atunci când ţi-ai pierdut amintirile,
eu am pierdut un prieten.
Şi mă gândeam că. în loc să descriem
cât de mult însemnam unul pentru altul, poate o putem lua de la capăt.
- Bună. Eu sunt Elena. - Conduceam spre Portland.
Poftim ?
În seara când l-am dus pe Silas la carieră.
Mi-am luat la revedere de la Lexi şi am decis să merg spre vest.
Stai. Cum îţi aminteşti asta ?
Pentru mi-au revenit amintirile.
Serios ?
Vorbeşti serios ? Cum ?
Tessa a venit aici aseară
şi a rupt vraja care mi-a prăjit creierul,
şi totul a revenit. Îmi pot aminti tot.
Stefan, asta e grozav !
E uimitor.
Octombrie 1852.
Mi-ai spart nasul
încercând să mă înveţi croşeul de dreapta.
Dar nu intenţionat, să fie clar.
Cât ai dat pe mizeria aia de motocicletă pe care îl conduceai ?
E o întrebare-capcană.
Tu mi-ai cumpărat motocicleta, şi bănuiesc că a fost destul de scumpă.
Deci, Tessa ţi-a dat amintirile înapoi, fără nici un interes.
Nu a fost chiar un dar.
A fost mult de procesat dintr-o dată, de la stingerea lumânărilor
de pe primul meu tort, la înecarea în seif.
Stefan.
Uşurel, prietene.
Stefan, unde te-ai dus ?
Toate astea şi încă nu îmi amintesc de puterea mea.
- Ce a fost zgomotul ăla ? - Aia e...
- Avem o problemă. - Din seria dublurilor.
- Da. - Katherine ?
Nu, nu Katherine.
Nu ştiu !
- Nu ştiu. - Ce are ?
Tessa a transformat-o într-un bloc de piatră
şi a lăsat-o într-o cutie timp de 2 000 de ani,
probabil că a lua-o razna, la fel ca naufragiaţii pe insule pustii
care vorbesc cu mingi de volei.
Am spus că nu ştiu !
Deci, îmi spui că fata asta
e singurul lucru care susţine lumea cealaltă ?
Da. Ea e ancora.
Lasă-mă în pace.
Atâta timp cât e în viaţă, cealaltă lume există
şi putem încerca să o aducem pe Bonnie de acolo.
Am spus că nu ştiu !
Având în vedere că e nemuritoare, aş spune că avem şanse.
Ai crede,
numai că azi-noapte i-a făcut lui Silas o gaură în gât,
a supt leacul din el, aşa că, acum, nu e doar nebună,
e şi muritoare, ceea ce înseamnă
că trebuie să avem grijă că inimioara ei umană bate
până o aducem pe Bonnie înapoi.
Şi cum intenţionezi să faci asta ?
Silas a jurat că face o vrajă să o aducă înapoi.
Numai că îi ia cam mult să se întoarcă în Mystic Falls.
- Amara, opreşte-te ! - Nu ! Nu !
Lăsaţi-mă să mor. Vreau să mor !
Să sperăm că dragostea e oarbă. Sau, cel puţin, surdă.
Se pare că nu va fi uşor să o ţinem pe Amara în viaţă.
Mă întreb ce se va întâmpla
dacă ea moare şi lumea cealaltă va fi distrusă.
Crezi că va fi o lumină albă şi apoi, nimic ?
Nu va durea, nu ?
- Ar fi oribil dacă ar durea. - Bon, trebuie să-ţi spun ceva.
De fapt, sunt trei lucruri pe care vreau să ţi le spun.
Să nu îndrăzneşti să-mi ţii un discurs de adio.
Nu e un discurs de adio. Ăsta e primul lucru.
Ştiu că, într-un fel sau altul, vei fi mereu aici.
Al doilea este: mulţumesc pentru că ţi-ai dat viaţa pentru mine.
- Jer... - Şi al treilea...
Stai. Nu-mi spune.
Dacă nu îmi spui, va trebui să aşteptăm până data viitoare,
ceea ce înseamnă că va fi o dată viitoare.
- Nu sunt sigur că merge aşa. - Fă-mi pe plac, bine ?
Deci, cu ce avem de-a face, cheaguri de sânge, tumoare, ce ?
Ţi-am făcut analize complete la sânge, Katherine.
E curat.
Părul îmi încărunţeşte, şi dinţii încep să-mi cadă.
Nu sunt sigură ce indică asta, dar sigur nu sănătate.
Pacientul e iritabil.
Nu sunt sigur dacă e un simptom sau personalitate.
Personalitate.
Acum spune-mi exact ce naiba se întâmplă cu mine.
- Îmbătrâneşti. - Poftim ?!
Ai spus că ai devenit vampir acum aproximativ 500 de ani.
Acum că eşti om, să spunem că timpul te prinde din urmă.
Bine... Şi cum oprim asta ?
Nu putem. Viaţa îşi urmează cursul mai rapid decât normal.
Cât de repede ?
Dacă va continua în ritmul ăsta, mai ai câteva luni.
Îmi pare rău.
Salut, Damon.
Ia uite cine a decis să răspundă la telefon.
Secretara ta e bolnavă ?
Preferă să li se spună asistenţi administrativi acum,
mulţumesc foarte mult.
Am aflat asta în autobuz. Foarte cumsecade oameni aici, apropo.
Vii cu autobuzul ?!
Nu te supăra, dar ne cam grăbim aici.
Da, dar ştii ce e grozav la autobuzul ăsta ?
Drum deschis, Damon. Ai atâta timp să te gândeşti,
să priveşti fiinţele umane normale în mediul lor natural.
Ştiai că galonul de benzină e peste trei dolari acum ?
Asta pare să-i îngrijoreze pe mulţi.
Nu e timpul să faci o criza a omului de rând.
Avem nevoie de tine aici pentru a o învia pe Bonnie
înainte ca sufletul tău pereche
să se sinucidă şi să distrugă lumea cealaltă.
Da. M-am gândit la asta.
- Amara trebuie să moară. - Poftim ?
Sărmana mea Amara, toţi anii ăştia prinsă în piatră
e clar că i-au şubrezit mintea.
Aşa că, dacă nu vrea să mai petreacă o clipă pe acest pământ,
atunci, sunt mai mult decât fericit să-i curm suferinţa
şi să petrec restul eternităţii cu ea în viaţa de apoi.
Dar ascultă, dacă vrei să o omori şi să mă scuteşti pe mine,
chiar te rog.
Nu înainte să o aduci pe Bonnie înapoi, ai uitat ?
Promisiuni au fost făcute, am bătut palma metaforic.
M-am gândit şi eu la asta, Damon.
Ţii minte când ţi-am spus că universul aduce împreună dublurile noastre
şi tu mi-ai râs în faţă ?
Dacă nu o aduci pe Bonnie înapoi de pe partea cealaltă,
îţi vei încălca promisiunea faţă de Elena,
iar idea de a vă pune în pericol relaţia
mă bucură incredibil de mult.
Aşa că am decis să nu te ajut, Damon.
Ne vedem curând.
Abia aştept să se termine toate astea. Pa.
Bună, Jesse. Ai pierdut din nou sesiunea noastră de studiu.
Unde eşti ? Sunt îngrijorată.
Sună-mă.
- Ce patetic. - Poftim ?
Să-i laşi un mesaj unui băiat care... Cum spun americanii ?
Nu e atât de interesat de tine ?
Şi tu cine eşti ?
O caut pe Katherine Pierce.
Am auzit că stă aici, aşa că am verificat camera voastră.
Poftim ? Ai intrat în camera mea ?
Ştii unde e sau nu ?
Grozav. Până şi prietenele lui Katherine sunt nişte jigodii.
- Nu sunt prietena ei.
- Serios ? - Trebuie să vorbesc cu tine.
De unde vă cunoaşteţi ?
- Katherine este... - Ea e stilista mea.
Mă tunde.
Cum zici tu.
Deci... Ce vrei ?
Stai jos. Mă eviţi.
Da. Am fost o fată ocupată. Am avut multe de făcut.
Stai.
Ne trebuie mai mult timp pentru o proteja pe Amara.
Poate ar trebui să o mutăm în altă parte.
Silas e vrăjitor.
E ca un GPS uman. O va găsi oriunde am duce-o.
Nu îl putem lăsa să se apropie de ea până n-o aduce pe Bonnie înapoi.
Nu ai ascultat nimic ? Nu o va aduce înapoi.
Şi ce, ar trebui să renunţ ? Haide, Stefan.
Ţi-a revenit memoria.
Mă cunoşti probabil mai bine decât oricine.
Chiar crezi că o să renunţ ?
Ştii ceva ? Ai dreptate. Chiar te cunosc.
Îţi pui speranţele în toate lucrurile nepotrivite.
Şi, câteodată, în oamenii nepotriviţi.
Silas trebuie să moară şi să ne curme suferinţa.
Atâta timp cât trăieşte, eu sper că ne poate ajuta.
Fiind unul care şi-a petrecut ultimele trei luni
pe fundul unui lac din cauza lui, nu mi-aş face mari speranţe.
E un apropo...
Silas trebuie să moară,
iar eu trebuie să fiu cel care îl omoară, punct.
Ce face pacienta noastră nebună ?
Cred că toţi anii aia singură au făcut-o s-o ia razna.
Linişteşte-te, eu doar ţi-am adus cina.
Te cunosc.
- Nu cred. - Eşti vânătorul.
Nu uit niciodată o faţă. Dar Silas te-a omorât.
- Eşti mort. - Am fost. M-am întors.
Cum ? Te-am întrebat cum !
Tu ai fost, nu ? Eşti vrăjitoare.
- Tu l-ai adus înapoi. - Mă poţi vedea ?
Bineînţeles că te pot vedea. Nu sunt oarbă. Am ochi.
Sau eşti moartă ?
Nu pot face diferenţa dintre cei vii şi cei morţi.
Poţi vedea oamenii de pe lumea cealaltă ?
Sunt ancora lumii celeilalte. Pot vedea tot.
Nu mă atinge ! Te rog, nu mă atinge.
- O pot atinge. - Bine... Asta e ciudat.
Jer, cred că mi-a venit o idee.
Amara a văzut-o pe Bonnie, iar Bonnie a putut-o atinge.
Au intrat în contact fizic.
E ca şi cum Amara are un picior în fiecare lume.
Amara există în ambele locuri deodată, aici şi pe lumea cealaltă ?
Atunci, nu e chiar nebună,
doar că vorbeşte cu fiinţe supranaturale moarte
care roiesc prin subsolul nostru.
Nu asta contează.
Contează că, dacă Silas nu ne va ajuta,
ce-ar fi dacă Bonnie ar putea fi la fel ?
Dacă ar putea exista în ambele lumi deodată ?
Dacă ar deveni ea ancora ?
Ai dreptate. Jeremy, ai dreptate.
Deci tot ce ne trebuie e cineva care ar putea face vraja.
Te rog, nu spune ce cred eu că vei spune.
Gândeşte-te. Silas vrea ca Amara să moară.
Şi Amara vrea să moară.
Cine, în afară de noi,
mai are de câştigat dacă nu lasă asta să se întâmple ?
Speram să putem vorbi.
Şi eu speram că eşti mâncarea mea chinezească.
La revedere.
Ţi-o aminteşti pe Amara, nu ?
Brunetă, ochi căprui... Surprinzător, nu sunt îndrăgostit de ea ?
Ce-i cu ea ?
Ei bine, a luat leacul,
vrea să moară, şi e la noi.
- Dar e în viaţă ? - Pentru moment.
Silas vine să o omoare.
E complet obsedat cu distrugerea lumii celelalte pentru ca el şi Amara
să trăiască fericiţi pe veci viaţa de apoi.
Şi aveai dreptate despre dublurile astea.
Întotdeauna ajung împreună.
Deci, cum e să spui: "Ţi-am spus eu" ?
Ca şi cum aş vrea să arunc cu mingi de foc în Silas
şi să-l înec în acid.
Vezi ? Aşa mă gândeam şi eu Ce-ai zice să facem o înţelegere ?
Nu ai auzit că aduce ghinion să-ţi ucizi dublura ?
- Da ? Dacă nu-l omor, câştigă. - Şi dacă te omoară el primul ?
Vrăjitorii nu sunt tocmai uşor de ucis. Doar ce ai revenit, Stefan.
Nu face nimic nebunesc.
Noi doi am fost pe drumul răzbunării şi nu a meritat efortul.
Ştii, erau unele momente în seiful ăla,
o suspendare în timp, când eram mort chiar înainte să revin la viaţă.
Mă gândeam la lucruri din trecut care m-au făcut fericit,
lucruri care îmi dădeau speranţă.
Toate aceste lucruri m-au ţinut întreg la minte.
M-au împins să rezist când tot ce voiam să fac era să renunţ
şi să-mi sting umanitatea.
Dar, până la urmă, durerea mi-a luat şi acele momente.
Îmi pare tare de rău.
De fiecare dată când închid ochii, îl văd pe Silas înjunghiindu-mă,
simt cum mă înec şi vreau ca asta să înceteze.
Dacă nu-l omor, îmi voi pierde minţile sau îmi voi stinge umanitatea.
Sau ambele.
Deci uite ce-ţi propun...
Pentru a putea păstra întreagă lumea cealaltă,
îţi trebuie ceva să ancorezi vraja, da ?
Ceva puternic. Cum ar fi o fiinţă nemuritoare.
Amara a fost, evident, o alegere bună până a luat leacul.
Ai lua în considerare drept candidat pe cineva care e mort,
dar blocat pe lumea cealaltă ?
- Un schimb de ancore ? - Deoarece am un voluntar.
Aş transforma o fantomă într-o o punte umană
între lumea noastră cu cealaltă, dându-i puterea de a interacţiona
cu lumea noastră fizică şi purgatoriul supranatural.
Care e problema ?
Am nevoie de o putere uriaşă
să fac o asemenea vrajă de transfer.
Bine. Numeşte-ţi otrava.
Am nevoie de ceva de care să mă leg.
Luna nu e plină, nu cred că mai apare vreo cometă care să merite
în următorul miliard de ani.
Gândeşte-te. Am o iubită acasă
căreia îi e dor de cea mai bună prietenă
şi un pasager clandestin ţicnit care vrea să se sinucidă.
- E ridicol. - Dublurile.
Sunt puternice, mistice, reapar în mod natural...
Vrei sânge de dublură ?
Am dubluri care-mi ies pe urechi.
Câte vrei ?
Urăşti mâncarea fast food. O numeşti otravă.
Ai bine, am hotărât să trăiesc un pic.
Acum, poţi să scuzi, fiică de vampir înfricoşătoare ?
M-ai evitat. Nu-mi place.
Clar.
Noi două ne-am conectat.
A fost o legătură.
Am simţit-o Şi apoi, nimic.
M-ai abandonat din nou.
Bun, în primul rând, nu te-am abandonat niciodată.
Mi-ai fost luată din braţe la naştere,
deoarece tata credea că sunt o curvă nenorocită.
În al doilea rând, au trecut 500 de ani !
Chiar trebuie să stabileşti o legătură afectivă mamă-fiică ?
Înstrăinarea e mai uşoară, nu crezi ?
Scuze că întrerup cel mai ciudat prânz din lume,
dar tu, cea cu sânge de dublură, te cheamă datoria.
Minunat. Acum că tot Katherine e umană şi fragilă,
toată lumea crede că îi poate spune ce să facă.
Ia mâinile, bine ? Vin.
- Nu am terminat. - Ba da.
Deci, trăieşti în conacul ăsta uriaş
cu două dubluri sortite să fie împreună ?
Jur că e un serial de comedie despre asta.
Deci, unde e nenorocita aia care fură iubiţi ?
Pe aici.
E-n regulă.
Iată faţa care a lansat 1 000 de dubluri.
O păsărică mi-a spus că nu te bucuri
de viaţa ta de muritoare.
2 000 de ani şi nu ai nimic să-mi spui ?
Nicio scuză ?
Îmi pare rău.
- Ce ai zis ? - Îmi pare rău.
Asta vrei să auzi, nu ? Cum am suferit,
cum fiecare clipă din viaţa mea a fost un iad ?
Aşa a fost !
Păcatul meu a fost că m-am îndrăgostit
şi mi-am învăţat lecţia.
Ai câştigat.
Ai câştigat, acum, te rog, omoară-mă.
Te rog. Te rog, omoară-mă !
Nu-ţi face griji.
Când voi face pe altcineva ancoră, o voi face.
Şi cum nu eşti decât o fiinţă umană, vei muri,
în timp ce Silas va rămâne blocat pe lumea cealaltă.
Apoi tu şi Silas veţi rămâne despărţiţi pe veci.
Şi asta va fi fantastic
pentru mine.
Egoist vorbind.
- Cea drăguţă e aici. - E toată a ta.
Lasă-mă să ghicesc. Tu trebuie să fii... Cine ?
Să ne înţelegem...
Nu-mi pasă de Bonnie Bennett sau că dispare lumea cealaltă
sau că Elena îşi recuperează prietena.
Vrei ceva ! Sunt şocată.
Leacul pe care l-ai creat îmi curgea prin vene,
iar când Silas l-a supt din mine,
am început să îmbătrânesc mai repede decât în mod normal.
Deci, sunt pe moarte, şi vreau să mă repari.
Tu ai făcut leacul. Acum fă ceva ce opreşte îmbătrânirea.
Altfel, nu vezi sânge.
Bine. Când voi termina ritualul,
iar Bonnie va deveni ancora,
vom găsi o cale de a te împiedica să mori.
Mulţumesc.
Unde sunt gemenele tale ?
- Ce e asta ? - E grimoarul lui Bonnie.
- Ce anume ? - E o carte cu vrăji.
- Idioato. - E un talisman.
Din moment ce Bonnie nu poate fi aici,
grimoarul ei va trebui să fie suficient.
Mâinile înăuntru, palmele sus.
Îmi pare rău, dragoste. A durut ?
Am păţit lucruri mai rele.
Uşor, bine ? Sunt fragilă în ultimul timp.
Încrezuto !
- Nu ! - S-a terminat ?
Nu, nu s-a terminat.
- Ce se întâmplă ? - Silas.
Arată-te, nenorocitule !
Nu văd nimic. Tu ?
Nu mai e curent în toată casa.
- Ce s-a întâmplat ? - A venit Silas.
Silas îmi e dator cu un panou de siguranţe.
Stai aşa, văd doar două dubluri. Unde e Ţăcănita ?
Şi unde e cealaltă nebună ?
- A fost un spectacol pe cinste, Silas. - Mulţumesc.
Nu ai văzut dragostea vieţii mele alergând pe aici, nu ?
Nu. Poate nu ar fi trebuit să stingi luminile, geniule.
Ai avut 2 000 de ani să ne priveşti suferind.
Te-ai distrat. De ce nu poţi trece peste ?
Poate că nu îmi stă în fire.
Sincer, mi-a părut rău pentru tine.
Răzbunarea e pentru oameni fără dragoste adevărată.
2 000 de ani ai aşteptat să mor
doar ca să fii cu mine
când tot timpul universul a ştiut că aparţin altcuiva.
Asta nu înseamnă că ţi-ai risipit întreaga existenţă ?
Te-am iubit.
Da ? Stai la coadă.
- Nu e momentul potrivit, Stefan. - O să te contrazic.
O am pe Amara dincolo de linia proprietăţii.
Ai zece minute să vii după noi.
Sunt puţin ocupat acum să-mi văd duşmanul murind.
În plus, nu mă interesează să-i salvez viaţa Amarei.
Ştiu asta şi, de aceea, o voi lua, şi o voi ţine în viaţă cu orice preţ
în timp ce restul te vânează ca pe un animal.
Mai ai nouă minute.
Katherine ? Ce faci ?
Incizia prostească non-chirurgicală a Tessei nu se opreşte din sângerat.
Bea. Vindecă-te.
Ce s-a întâmplat ?
Nimic. Doar un efect secundar tragic al leacului.
Se pare că universul nu vrea să mă vindec cu sânge de vampir.
Univers stupid...
Adu-o pe ticăloasa aia de vrăjitoare să termine vraja !
Nu se poate.
O vrăjitoare nu se poate odihni în pace ?
E o rană superficială. Ridică-te.
Nu ai terminat încă. Vino !
Amara.
Te-am iubit.
Încă te iubesc...
Dar nu mai pot trăi.
Te rog, înţelege.
Înţeleg.
Te iubesc.
Silas, te rog. Sunt gata.
Mă mai ţii minte ? Eu îmi amintesc de tine.
Îmi pare rău, respiri greu ?
Ţi se închide gâtul ?
A început să apară teama de moarte ?
Am auzit că fiecare emoţie este amplificată la un vampir.
Toate amintirile alea probabil că te mănâncă de viu acum.
Cum e să mori ?
Eu nu am murit niciodată.
Tu cred că ai murit de 1 000 de ori vara asta.
- Opreşte-te ! - Să mă opresc ?
Am petrecut 2 000 de ani singur într-un mormânt.
Tu ai stat închis, cât, trei luni ?
Uită-te la tine. Eşti un dezastru.
Seiful a fost partea uşoară, nu ?
A fi uitat e adevărata tortură, nu ?
Silas !
Stefan şi Amara nu sunt înăuntru.
Fiindcă Stefan a luat-o.
Trebuie să-l găseşti înainte de a se omorî.
Nu. Îl atrage pe Silas ca noi să putem termina.
E tipic pentru Stefan. Va fi bine.
E rănit. Damon, nu gândeşte clar.
Bine, poate că Silas a fost cel care l-a pus în seif,
dar noi trebuia să-l scoatem.
Te rog, du-te după el. Nu-l putem pierde din nou.
Bine.
Călătoria noastră începe acum.
Nu !
Amara. Nu. Amara, Amara.
Bea ăsta. Bea. Mai mult.
Nu. Gata. Rămâi cu mine.
Uită-te la mine. Amara, Amara. Priveşte-mă.
- Am fost în iad timp de 2 000 de ani. - Ce mai înseamnă cinci minute ?
- Lasă-mă să mor. - Nu ! Amara !
Hai. Te rog.
- Am venit să-mi iau rămas bun. - Ce tot spui ?
Tessa face vraja.
Amara e pe moarte, Jer.
Nu, e imposibil. Damon...
Opreşte-te. Nu avem mult timp.
Amara, Amara ! Te rog, Amara !
- Spune-mi al treilea lucru. - Bon...
Te rog, spune-mi.
- Te iubesc. - Şi eu.
Nu sunt gata să te las să pleci.
- Te simt ! - Şi eu.
Bonnie ?
- Te rog, spune-mi că e real. - Mă vedeţi ?
- Bonnie, a funcţionat. - A funcţionat !
- Eşti aici ! - Mulţumesc.
Dumnezeule ! Şi putem fi colege de cameră,
deoarece avem un pat în plus şi putem elibera jumătate din dulapuri !
- Caroline. - Scuze...
Doar că nu-mi vine să cred că eşti aici !
Sunt aici.
M-am întors.
Mi-a lipsit asta. Mi-a lipsit căldura.
Nu am simţit căldură pe lumea cealaltă.
Mie m-a lipsit asta... Să te ţin de mână.
N-am să-ţi mai dau drumul.
Bine, sunt gata. S-o facem.
Tu... Sigur.
Vrei să opresc îmbătrânirea ? În locul tău, mi-aş lua o cremă.
Foarte nostim, dar ideea e că, nu mai întineresc,
aşa că fă-ţi vraja.
Alterarea duratei de viaţă a cuiva a pornit tot dezastrul ăsta.
Mi-am învăţat lecţia.
- Nu-ţi salvez viaţa. - Poftim ?!
Am câştigat.
Amara nu mai este,
iar Silas mă aşteaptă pe lumea cealaltă.
Nu ! Nu ! Ajutor ! Cineva s-o ajute ! Moare !
Nu muri. Am nevoie de tine.
Adevărata dragoste triumfă... Universule, fii blestemat.
Nu !
Acum tu eşti ancora. Tessa.
- De unde ai apărut ? - Sunt moartă.
În timp ce voi trece prin tine, îmi vei simţi moartea.
Vei simţi fiecare moarte.
Fiecare fiinţă supranaturală care va merge pe lumea cealaltă
va trece prin tine.
Scuze...
O să te doară al dracului de tare.
Deci, e mort. S-a terminat...
Da, s-a terminat.
- Tu eşti bine ? - Sunt bine.
Priveşte-mă şi spune-mi că uciderea lui Silas a avut efectul dorit
şi că acum vei fi bine.
De ce e atât de important pentru tine ?
- Deoarece ştiu cât ţi-a luat. - Da. Şi e mort.
Şi deoarece, în timp ce tu sufereai în seiful ăla, agăţându-te de speranţă,
luptând în fiecare clipă să nu-ţi pierzi umanitatea,
eu eram fericită. Am tot ce mi-am dorit, Stefan.
M-am îndrăgostit, am avut vara visurilor mele,
am recuperat-o pe Bonnie.
Aşa că trebuie să ştiu că a funcţionat.
Vreau să ştiu că îţi va lua toată suferinţa.
Vreau să ştiu că o să fii bine.
Am vrut să fii tu.
Când acel seif s-a deschis într-un final
şi cineva m-a găsit, am vrut să fii tu.
Am vrut să fiţi amândoi.
Bună... Acum că Bonnie s-a întors...
Nu mai e loc aici. Am înţeles.
Îmi voi lua lucrurile.
- Mulţumesc pentru ce ai făcut azi. - Ajunge. Te-am ucis o dată, nu uita.
Încă ne urâm, bine ?
Da, m-ai ucis şi ne urâm.
- Unde naiba îmi e geanta ? - E deja făcută.
Iar tu...
Plec, Katherine. Mă întorc la Praga,
şi mi-ar plăcea să vii cu mine.
Putem merge în Bulgaria, să ne reluăm vieţile.
Nu ştiu ce fantezie ai legată de noi, dar asta e, o fantezie.
Mai de grabă mi-aş scoate inima
decât să stabilesc o legătură afectivă mamă-fiică cu tine.
Acum sunt om, deci nu ar fi prea dificil.
Nu vreau să te cunosc.
"Mamă-fiică" ? Este...
Îţi fac o favoare, Nadia, bine ?
Nu-ţi pot fi alături, aşa că, uită-te bine
deoarece nu mă vei mai revedea.
Bună, umbra mea.
Priveşte-mă şi spune-mi că vei fi bine.
E mort. S-a terminat.
Nu.
S-a terminat.
Ar fi trebuit să se termine. că vei fi bine.