Viděli jste...
Umírám na stáří. Sbohem.
Ty jsi Katherine Pierceová. Skousni to.
-Já byl 21051. -Jsi augustiniánský upír?
Jsem si jistý, že Augustine bude nadšený, že tě má zpátky.
To je můj táta.
Grayson Gilbert patřil k nejlepším doktorům, co Augustiniáni měli.
-Eleno. Probuď se. -Co se sakra děje?
Už jsem tu jednou byl. Věř tomu nebo ne, našel jsem si tu kamaráda.
Jmenuju se Enzo.
-Musíš mi říct, jak ses odtud dostal. -Damone, hned!
-Je mi to líto, Enzo. -Damone, prosím.
Vypnul jsem svoje emoce. Nechal jsem svého přítele umřít.
Vítej. Jsem 12144. Jmenuju se Enzo.
Nešikovné ruce, kovboji.
No tak!
UPÍŘÍ DENÍKY V. 10. díl: Padesát odstínů Graysona
Panebože!
-Ahoj. -Neotáčej se.
-Co to děláš? -Prostě se neotáčej.
Kam to jdeš?
Všechno je v pohodě. Klidně zase usni.
-Co se ti sakra stalo? -Historie se opakovala.
Elena tu náhodou není, že?
Neviděla jsem ji, ne, že bych se po ní sháněla.
Stefe, jsi vzhůru?
Ani on ji neviděl. A vím to, protože jsme spolu byli
celou noc.
Mám za sebou pár děsných dnů. Pokud naznačuješ to, co si myslím,
-že naznačuješ... -Co myslíš?
Naše nažhavená nahá zmítající se těla
-během nezapomenutelné noci? -Budu zvracet.
Super. Moje práce je tady hotová. Pa.
Subjekt 83182 se zdá být při smyslech.
-Kde to jsem? -Proč? Připadá ti to tu povědomé?
Co je to za přístroj? Co mi to děláš?
U 83182 začínám s přípravami krevní dialýzy.
Odpočítávám od 10. 9, 8, 7...
6, 5...
-Kde jsi sakra byl? -Drželi mě proti mé vůli,
střelili do hlavy, teď nemůžu najít Elenu.
Jaký byl tvůj večer? Nestalo se něco nezvyklého?
Počkat. Co myslíš tím, že ji nemůžeš najít?
Myslím tím, že nezvedá telefon, není na koleji, ani tady v domě,
a proto věřím, že ji někde drží šílený doktor Ken od Mattela.
-Mluvíš o tom učiteli biologie? -Jo, který rozřezává upíry
během úředních hodin. Učeš se na hrdinu, Stefane.
-Jdeme pro Elenu. -Vždyť nevíš, kde je.
Nevím. Takže na něj musíme najít nějakou páku. Tak pojď.
Kvízová otázka. Tvou přítelkyni unese šílený vědec.
Za A, najdeš si novou přítelkyni, za B, zavoláš policii,
nebo za C, zabiješ někoho, koho má ten šílený vědec v oblibě.
Sedej.
Odčerpány 2 litry krve. 83182 stále projevuje známky vědomí.
Podle poznámek před 15 lety subjekt 12144
upadl do bezvědomí po odebrání litru krve.
Jde o vývoj nebo náhodu? Tato záhada bude vyřešena jindy.
Co mi to děláš? Na co jsou ty hadičky? Pusť mě!
Uklidni se. Mám to v plánu. Až s tebou skončím.
-Moji přátelé mě najdou. -Tvoji hrdinští upíří přátelé?
Víš, že Aaron Whitmore si celý svůj život myslel,
že jeho rodinu pronásleduje nějaká smrtelná kletba?
Ukázalo se, že tou kletbou byl tvůj přítel,
který systematicky zabíjel všechny členy jeho rodokmenu.
Zajímá mě, jak tohle někdo dokáže ospravedlnit?
A tohle? Držení lidí proti jejich vůli? Jejich mučení?
-Jak ospravedlníš tohle? -Vědou.
25. červen 1999. Dnes zjištěny neuvěřitelné nálezy.
Po elektrickém impulzu o síle 3000 voltů
srdce subjektu stále tluče.
26. června. Další úspěch. Subjekt byl vystaven 4000 voltům.
Záchvat pokračuje i po zabití elektrickým proudem.
Tělo je stále horké na dotek.
-Jsi monstrum. -Tohle není můj deník, Eleno.
To jsou ručně psané lékařské nálezy doktora Graysona Gilberta,
-tvého otce. -Cože?
Všechno, co ti dělám, jsem se naučil od něho.
Nemám tušení, kam ji Wes vzal.
Pokud nejsou v jeho laboratoři,
tak kde jinde by mohl ukrýt upíra?
-Promiň. Mám vědět, kdo jsi? -To je můj bratr Stefan,
ale nebyl bych na něj uštěpačný, protože je na pokraji zhroucení.
Co prosím? Co prožívám?
Snad si nemyslíš, že o tobě a Katherine nevím?
Už chápu. Žárlíš.
Spíš mě to zneklidňuje.
Vidíš? Zešílel, přišel o rozum,
balancuje na hranici příčetnosti.
Jak to, že nejsi mrtvý? Zastřelil jsem tě.
Protože jsi mířil na hlavu. Musíš mířit na srdce.
Příště miř na srdce. Kde je Elena?
Nemám tušení. Wes mi jenom řekl, že mám žít svůj život.
Zavoláš Wesovi a řekneš mu, že pokud nám nevydá Elenu,
tak dalším jeho experimentem bude přišívání tvých rukou zpátky k tělu.
Tohle je klinika mého táty. Jsme v suterénu.
Byla to klinika tvého táty.
Pak tu vaše městská rada spálila fůru upírů.
Už je to jen zabavená budova v Mystic Falls,
ve které nás nikdo nenajde.
-Aarone, ahoj. -Unesl jsi Elenu?
Aarone, co se děje?
Stefan a Damon Salvatorovi mě zabíjí,
pokud jim Elenu nevydáš.
Damon Salvatore je zavřen v neprolomitelné cele.
Nebo stojí přede mnou a představuje si, jak by chutnaly moje ledviny.
Dobře. Sejdeme se v mé učebně.
Řekni jim, že jakmile uvidím, že jsi v bezpečí, Elenu jim vydám.
Enzo.
Enzo, probuď se.
Kdy naposledy ses podíval do civilizace?
-Co je to? -Pojistka.
Ta zaručí, že se ke mně vrátíš.
Dávám ti den volna.
S Damonem máte co dohánět.
-Neslyším tě počítat. -3, 4, 5, 6...
-Dobrý pokus. -Dobrý pokus? Byl příšerný, Matte.
No tak. Platím ti, abys ze mě udělal zase sexy holku,
abys mě dostal do formy a oddálil mou smrt co nejvíc.
-Jo, to se určitě stane. -Co jsi říkal?
Ne. Vážně. Neslyšela jsem tě.
Bože. Začínám ztrácet sluch. Brzy ohluchnu.
Celé moje tělo se rozpadá. Panebože.
Nemůžu dýchat, nemůžu dýchat.
Vodu! Podej mi vodu. Rychle.
Zhluboka dýchej.
Proč nenecháš upíra, aby tě přeměnil,
když tak strašně nechceš zemřít?
To jsem zkoušela. Pokaždé, když spolknu upíří krev,
ji moje tělo odmítne.
Kdo je to? Nevidím.
To je Nadia. Řekl jsem jí, že tu jsi.
"Milá Nadio, mrzí mě, že jsem musela zabít tvého přítele,
ale byla to mateřská povinnost.
Zato sebevražda moc mateřská není."
Super. Stefan ti očividně dal můj sebevražedný dopis.
O co ti jde?
Páni!
To máš za to, že ses snažila zabít bez rozloučení.
Nechcete se mi svěřit, jak jste se poznali?
Aaron je Aaron Whitmore a pochází z dlouhatánské linie
šílenců zvaných augustiniáni, kteří testují upíry a odebírají jim orgány.
-A jak tohle víš? -V 50. letech na mně dělali pokusy.
-Co tím myslíš? -To, že jsem daroval své tělo vědě,
až na to, že jsem byl naživu a bylo to proti mé vůli.
Počkat. Zadrž. Jak to, že o tom nevím?
Nechoď na mě s pocitem viny. Tehdy jsme byli rozhádaní,
a když jsme se usmířili, tak už to byla minulost.
Proč ten příběh neřekneš do konce, Damone?
Nevzpomínám si, že bych ti dovolil mluvit.
-Dovolil jsem mu mluvit? -Nic takového si nevybavuju.
To jsem si myslel.
Už tomu rozumím. Kdybych tu žila, taky bych se chtěla zabít.
Byla to jen chvilka slabosti. Už jsem to překousla.
Ve chvilce slabosti zdlábneš čokoládu,
nebo políbíš nesprávnýho kluka. Neskočíš z věže.
Vidíš tohle? To je syrová kapusta.
V jakém vesmíru bych tohle chtěla vypít,
pokud bych se skutečně nechtěla dožít dalšího dne?
Dobře. Tak co tě přimělo, aby sis to rozmyslela?
Nejde ani tak o co, jako spíš o koho.
Můžu se tě na něco
jako věčně nepřítomná matka lehce násilnické dcery zeptat?
Poslouchám.
Myslíš si, že je i po všech těch hrozných věcech, které jsem udělala,
možné, aby mi bylo odpuštěno?
Jistěže ano. Proto jsem vlastně tady.
Možná mám nápad, jak tě při životě udržet o něco déle.
Poslouchám.
Kdy jsi poznal mého tátu?
Pracoval s Augustinem na přeměně upíří krve ve všemocný lék,
který bude bojovat s chorobami,
vyléčí rakovinu a zachrání svět.
Nevíš, jestli sem dolů někdy přivedl upíra?
Pamatuju si, že jsem tady jako dítě byla.
Něco na tomhle místě mě vždycky děsilo.
Wesi, když jsem se vzbudila, tak jsem viděla Enza.
Vím, že žije.
-Kde je? -Je na menším jednodenním výletě.
Zřejmě má nějaké resty s tvým přítelem.
Co jsi to udělal? Co jsi to udělal?
-Který to je? -Je přímo tady.
-21051. -Enzo!
Dlouho jsme se neviděli, brachu.
-Kdo sakra jsi? -Lorenzo.
Ale přátelé mi říkají Enzo.
Dělám si srandu. Žádné přátele nemám.
Enzo je další augustiniánský upír.
Naše cely byly vedle sebe.
Za někým jsme sem přišli. Za Wesem Maxfieldem. Znáš ho?
To je tvá první otázka na mě? Žádné: Jak se máš
a jak jsi přežil v tom ohni, ve kterém jsem tě nechal umřít?
Nechce mi někdo říct, co se to tu sakra děje?
Milerád. Posaďte se.
Na vyprávění mého příběhu jsem čekal 70 let.
Enzo je augustiniánský upír. Zabil mou spolubydlící Megan, že?
Šetři energií.
Vysál jsem z tebe dost krve pro zahájení druhé fáze.
Nech mě hádat. Neřekneš mi, co druhá fáze je, že?
Jestli to vyjde, tak se to dozvíš jako první.
Proč měla Megan ve svém mobilu fotku mého otce?
Možná proto, že její rodiče financovali projekty tvého otce.
-I oni věděli o Augustinovi? -Ne.
Věděli jen to, že tvůj otec měl černou kliniku,
ve které dokázal vyléčit většinu zranění.
-Upíří krev. -Přesně tak.
Ale jak Megan rostla, začala být podezíravá.
Zapsala se na Whitmore, bydlela s dcerou doktora Gilberta,
šla na párty ve Whitmorském domě, kde strkala nos tam, kam neměla.
V cele našla Enza.
A nevěděla, co hladový upír poblíž čerstvé lidské krve udělá,
přiblížila se k němu asi moc blízko.
-Aarone. -Kde je Elena?
-Kdo je to? -Máme Aarona
a rozhodujeme se, jak ho zabijeme.
Vtipné. Já mám Elenu
a říkám si, jak bude fungovat bez mozkové kůry.
Dotkni se ho a už ji nikdy neuvidíš.
To platí i pro tebe.
S Damonem jsme byli v těch celách zamčeni roky,
byli jsme mučeni, mláceni, ponižováni,
ale nechtěli jsme se jimi nechat zlomit, ne.
Rozhodli jsme se, že pokud utečeme, tak musíme spolupracovat.
Potřebovali jsme se.
-Nepošle ji. -Tragické.
-Můžu pokračovat, prosím? -Ví, že máme Aarona?
Je mu to jedno. Je ochotný to risknout.
Co? Promluvím s ním. Poslechne mě.
Čemu jsi nerozuměl na tom, že je mu to jedno?
Kde jsme to byli?
Jistě. Vyprávěl jsem svůj příběh
a vy jste pozorně poslouchali.
Damonovi jsem dával všechny své příděly krve,
aby měl sílu utéct, a přitom mě i zachránit.
Náš plán začal dokonale, že?
Čekal jsem v kleci, než mě osvobodí,
čekal jsem na svého přítele, spoluvězně,
na jedinou duši, se kterou jsem se
za všechny ty roky v zajetí sblížil.
Pak vypukl požár, vymknul se kontrole,
ale Damon tu zatracenou klec ne a ne otevřít.
Podíval se mi do očí, jako by mě ani nepoznával,
otočil se, zachránil sebe a nechal mě na pospas smrti.
Zřejmě jsi ale nezemřel.
Ne. Naneštěstí jsem přežil. Zachránil mě jeden z vědců,
abych mohl strávit dalších 50 let na operačním stole.
Teď, když jsme se všichni seznámili,
si najdu něco, čím bych se svlažil.
-Neřekl jsi mi o něm. -Byla to 50. léta.
To si mám pamatovat každý moment svého života?
Aarona zabiješ ty, nebo mám já?
Byl tvůj spoluvězeň, nechal jsi ho umřít, vrátil se
-a s tebou to vůbec nic nedělá? -Dobře, udělám to já.
Počkat, počkat, počkat.
Wes mi dal pár věcí o historii mé rodiny.
Mám je na koleji, ano? Možná je tam něco, co potřebujete.
-Jméno, jiná laborka. -To je příhodné odhalení.
Jo. On nepomůže mně, tak proč bych měl já jemu?
Nemám tě rád, nemám rád tvou rodinu.
Nelíbí se mi, jak mi ničíš vztah. Jestli lžeš, tak ti
zamáčknu ty tvoje oči do té tvé smutné hlavičky.
Je až děsivé, co se dá dnes ve škole najít.
-Jen si posluž. Přecházíme na plán B. -Damon ne.
Damon zůstává tady. Zná všechna má tajemství,
takže ví, jak nepříjemný umím být, když není po mém.
Zavolej mi, když něco najdeš, zabij ho, když nic.
Jdeme.
Snad jsi mi teď naprosto vážně nenabídla posednutí duchem?
Říkala jsi, že můj dědeček byl poutník,
takže jím byl tvůj otec.
A proto jsi poutník i ty.
Stačí jen najít někoho, kdo tě naučí přechodové kouzlo.
Počkej. Já fakt poutník nejsem.
Můj otec nám zakázal vykonávat magii poutníků.
Říkal, že je to ďáblovo dílo, nebo něco hrozného, co nás děsilo,
a pak jsem se stala upírem a už nikdy jsem na to nepomyslela.
Ale máš to v krvi, takže můžeš žít
v těle jiného člověka.
Gregor byl poutník. Svého ducha vložil do Mattova těla.
Aby i po tom, co jeho tělo zemře,
-žil dál. -Ano, žil dál
v číšníkovi. Dobrý nápad, Nadio.
Vložme mé bytí do nuly.
Jde o to, že Stefan má rád tohle tělo.
O čem to mluvíš?
Se Stefanem jsme včera možná znovu rozfoukali
starou vášeň.
Chápu.
Takže když ses mě ptala na odpuštění,
tak ses ptala na něj, ne na mě?
Podívej. Možná nechci umřít
jako smutná, osamělá a 538 let stará.
Pokud mám odejít s vědomím, že na mně Stefanovi pořád záleží,
tak to možná není nejhorší konec.
Ne. Prvně jsi měla pravdu.
Jdi se zabít, schválně, jestli budeš někomu chybět.
A co kriket? Stal se tu z toho oblíbený sport?
-Ne. -Jaká škoda.
Zábavný sport. Ne, že bych ho uměl hrát.
Chvíli jsem kreslil.
Ale samozřejmě jsem neměl tužku,
tak jsem se prostě píchnul do prstu a zeď v mé cele pomaloval krví.
Co chceš? Abych se cítil provinile?
Nemohl jsem tě zachránit. Kde je Elena?
Co to s tebou je?
Wes mi píchl jed, který mi zastaví srdce.
Vyschnu, pokud se nevrátím pro protilátku.
O důvod víc mi říct, kde je.
Dostaneš protilátku, já zachráním přítelkyni
a společně Wese zabijeme.
Pomyslel jsi na to po tom, co jsi odešel?
Na pokusy? Na celu? Nebo ses otočil a naplno žil nový a šťastný život?
Podívej se na mě. Když se tam vrátíš, tak se vrátíme společně.
Navždy s tím skoncujeme.
No tak.
Svou dívku už znovu neuvidíš, Damone,
protože chci protilátku
a Wes mi řekl, abych se nevracel, dokud nezemřeš.
Řekl bych, že sis právě zlomil klíční kost.
A asi taky pár hrudních a bederních obratlů.
Je vtipné, co se o svém těle dozvíš,
když ti ho před očima rozeberou jako nějakej zatracenej auťák.
Nebudu s tebou bojovat, Enzo.
A co teda uděláš? Utečeš? V tom jsi moc dobrý.
Chci najít svou přítelkyni.
Dobře.
Zatímco sis pobíhal na svobodě, jsem myslel na jediné.
Že se mi dostane potěšení tě zabít.
-Enzo, podívej se na mě. -Zatracený jed.
Kde je? Kde je Elena? Řekni mi, kde je?
Nebo co? Nebo už ji nikdy neuvidíš?
Možná by ti prospělo vědět, jaké to je,
-když někoho o 60 let propásneš. -Enzo, podívej se na mě.
Enzo! Kde je? Kde je? Enzo, no tak.
Všechny dokumenty mé rodiny jsou tady.
Pospěš si.
Všechno je to jen lež? Jestli chceš, abych tě zabil, tak tě zabiju.
-Nepokoušej mě. -Udělej to. Už teď jsem mrtvý.
Damon mou smrt plánuje už od mého narození.
O čem to mluvíš?
Damon to nejlepší v příběhu o Augustiniánech vynechal,
tu část po jeho útěku.
Mluv.
Damonovi nestačilo zabít doktory, kteří ho mučili.
Mučil jejich rodiny a jejich budoucí rodiny.
Posledních 60 let strávil zabíjením všech mých příbuzných.
Až na to, že je to psychopat.
Jednoho nechá naživu, aby rod mohl pokračovat,
aby mohl zničit příští generaci nevinných lidí.
Posluž si, zabij mě, protože já to Damonovi nedopřeju.
Do toho.
Udělej to!
Víš, ne všichni jsou jako můj bratr.
Stefane?
Tohle je všechno, co mi Wes o Augustinovi dal.
Na pár stránkách jsem viděl Elenino příjmení. Možná to pomůže.
Tady dole nemáš co dělat. Víš přece, že děti do sklepa nesmí.
-Slyšela jsem někoho křičet. -To nic není. Všechno je v pořádku.
-Dneska je úžasný den, Eleno. -Proč?
Tatínek zachrání život malé holčičce.
Je stejně stará jako ty. Skvělé, ne?
Dobře. Mazej odtud. Doktorovy rozkazy.
Dobře, tati.
Dobrá zpráva. Buňky zmutovaly.
Moje sloučenina funguje.
Nechápu. Víte přece, že jste mě z biologie vyhodil, ne?
Slyšela jsi o Pavlovovi?
Naučil svého psa slinit při zvuku zvonku.
Tahle sloučenina je jako ten zvonek,
při jejím působení se ti budou sbíhat sliny na upíří krev.
Panebože. Tohle jste provedl Jessemu.
Proměnil jste ho ve vzteklého upíra,
který se chce krmit jenom krví jiných upírů.
Jesse byl fantastická studie, ale trvalo dlouho, než se to naučil,
a vzhledem k velikosti upíří populace,
je jediná injekční dávka mnohem účinnější.
Jo, ale nemohl se přestat krmit.
-Snažil se zabít Damona. -Upíři jsou jen krůček od toho,
aby prahli po vlastním druhu.
-A ty se staneš pacientem nula. -Cože? Ne.
Ne, to mi nemůžete udělat. Proměníte mě v Rozparovače.
Já vím.
Subjekt 83182 je připraven na vstříknutí sloučeniny.
Ne. Prosím. To mi nemůžete udělat.
Prokážeš světu laskavost, Eleno.
-Možná nemůžu upíry zabíjet... -Ne! Nechte mě jít!
-Ale ty budeš moct. -Ne.
-Eleno! -Stefane!
-Jsem tady dole. -Bože.
Je to dobré. Mám tě.
Jsem u tebe. Jsem u tebe.
Mám tě. Mám tě.
Dostaň mě odtud.
Pojďme.
Počkej, počkej.
Hele, zavíráme, takže...
Poznali jsme se na podobné terase, pamatuješ?
Blikající světýlka, hudba. Byla to zábavná noc.
Jo. Radši bych nás hodil za hlavu.
Fajn. Může být.
-Ale potřebuju, abys mi to pohlídal. -Dýku poutníků?
To teda ne. Zrovna jsem se ji zbavil.
Tady nejde o tebe.
Odcházím z Mystic Falls a potřebuju vědět, že je v bezpečí.
Proč a proč ji tvoji lidé chtějí?
Myslela jsem, že Katherine přesvědčím, aby žila o chvíli déle.
Spletla jsem se,
ale pokud změní názor, bude ji potřebovat.
-Víc vědět nepotřebuješ. -Ona názor nezmění,
protože Katherine zajímá jenom a pouze Katherine.
Když něco nechce udělat, tak to neudělá.
Hledala jsem ji 500 let.
Konečně jsem ji našla, jenom abych o ni znovu přišla.
Nevím, jestli bych ji měla nenávidět za to, že to vzdává,
nebo být u ní, až umře.
Zažil jsem mizerné rodiče na vlastní kůži.
Moje máma nestála za nic.
Byla sobecká a až moc pila, nepřemýšlela o tom, co mi to udělá.
Takže víš, jaké to je, držet se naděje,
že možná aspoň jednou
udělá to, co chceš ty.
Pokud změní názor, dýka bude u mě.
-To je fuk. -Co jsi udělal teď?
Píchl jsem ti několik tady těch, kde je napsáno protilátka,
a jedno z toho evidentně fungovalo.
Jestli je to pokus o odpuštění, tak je trochu ubohý, kamaráde.
Mě odpuštění nezajímá, kamaráde.
Moje přítelkyně je v bezpečí, takže technicky netrpím
a bylo by na houby, kdybys seschnul zbytečně...
A povím ti svou verzi příběhu.
Ptal ses mě, jestli jsem na tebe po útěku myslel a odpověď je ne,
a necítím se provinile, že jsem tě tu nechal.
Abych mohl zachránit sebe, a abych tě tu nechal,
jsem musel vypnout svou lidskost ksakru,
takže jsem přehodil vypínač
a necítil jsem vůbec nic, žádné výčitky, lítost ani bolest.
A teď cítíš co?
Výčitky, lítost, bolest?
I kdybych ti odpustil, byl bys díky tomu míň příšerný člověk?
Jsme si kvit, Enzo.
Byl jsi nejdůležitější člověk v mém životě a zničil jsi mě,
ale takový ty prostě jsi, takový budeš vždycky...
Netvor.
Zvláštní. Už jako dítěti se mi zdálo, že je na tom sklepení něco děsivého.
To chceš mít po čtení těch papírů noční můry?
A pamatuju si, jak můj táta mluvil o jedné holčičce.
Myslím, že mluvil o mojí spolubydlící Megan. Poslouchej. "Leden 1999.
Dnes jsem viděl Megan Kingovou. Megan je 7 let.
Má vrozenou srdeční vadu
a zbývají jí dva měsíce života.
Vypadá to, že jedna injekce upíří krve jí efektivně zachrání život."
Proto měla Megan fotku mého táty v mobilu. Zachránil jí totiž život.
Stovka stránek příšerného mučení a ty si najdeš jednu šťastnou pasáž.
Můj táta svůj výzkum využil, aby zachraňoval lidi, Damone,
děti, rodiny.
Jo. A při tom rozpitvával upíry.
Novinka, Eleno. Ty jsi taky upír.
Opravdu si myslíš, že by tady seděl a viděl v tobě něco víc?
Nevím. Je to můj táta. Musím ho omlouvat.
Ne. Vím, že si nemůžeš pomoct, protože mě omlouváš pořád.
Já tě neomlouvám.
Neomlouvám tvoje rozhodnutí vyvraždit celou Aaronovu rodinu,
vyrazit si z města a zabít jeho tetu, i když už jsme byli spolu.
Tak proč jsi pořád tady? Jsem špatný, Eleno, jsem špatný pro tebe,
tak proč ode mě neutečeš tak daleko, jak jen můžeš?
Protože tě miluju, Damone, protože jsem si tě vybrala
a protože si za svým rozhodnutím stojím.
-Tak rozhodnu já. Nechám tě být. -Cože?
-Ne, Damone. -Abych neřešil,
jak se musíš cítit pokaždé, když se objeví duch z mé minulosti.
Vybírám si, že tě zprostím toho, abys mě musela omlouvat za všechny
ty hrozné věci, které jsem kdy udělal.
Přestaň dělat, že jsem dokonalá.
Taky jsem udělala hrozné věci. Myslíš, že tě budu odsuzovat
po tom, co jsem zjistila, že tě pět let mučili?
Přestaň mě omlouvat!
Nezměním, kdo jsem. Nemůžu.
Ale odmítám změnit tebe.
Můžu jít dál, nebo zase začneš vyšilovat a utečeš?
Dělají se mi vrásky.
Hříchy Katherine Pierceové se jí vrací ve formě vrásek.
To je úplně úžasné.
Jaký je opak vtipného? Jasně. Nevtipný.
-Co děláš v mém pokoji? -Chci si promluvit o včerejší noci.
-Dobře. -Tak mluv.
No...
Byl to dlouhý den, přeskočila jiskra
a my se jí nechali unést.
To ses naučil z nějaké příručky nebo tak?
Katherine, co čekáš? Chceš, abych zapomněl,
co jsi mi za těch 147 let provedla?
-Umírám, Stefane. -Já vím
a jsem si jistý, že najdeš způsob, jak z toho ven.
Ne. Tentokrát je to tak.
Podívej se na mě. Umírám.
Co musím udělat pro to, aby se mi dostalo trochu odpuštění?
147 let se nedá zapomenout během jedné noci.
Jedna noc...
Věčnost...
Nikdy by ses na mě nedíval tak, jak se díváš na Elenu, že ne?
Dobrou noc, Stefane.
Je mi líto, že umíráš.
Věř mi. Mně taky.
Wesi? Wesi?
Aarone?
Co je tohle sakra za místo?
Jedna z augustiniánských laboratoří.
Fakt si myslíš, že těmi upírskými kravinami lidem pomáháš?
Zaprodal jsi mě! Obchodoval jsi s mým životem.
-Aarone, je mi to líto. -Už tě nikdy nechci vidět.
Nepleť se mi do života.
Aarone!
Takže platí?
Najdeš mi poutníka, který mě naučí, jak udělat to kouzlo?
To asi znamená, že chceš žít.
Jsem přeživší. Zůstat naživu je moje specialita.
Předpokládám, že za tvých podmínek.
Stefan v tobě evidentně vyvolal hluboké zamyšlení.
Myslím, že Stefan věří, že mi půjde odpustit.
A co si myslíš ty? Má pravdu?
Haló?
Katherine?
UPÍŘÍ DENÍKY
České titulky Michaela Křížová Iyuno-SDI Group 2022 ouzlo?