Az előzmények...
Öregszem és haldoklom. Ég veled.
Te Katherine Pierce vagy. Kapd össze magad.
- Én voltam a 21051-es. - Te Augustine vámpír voltál?
Augustine biztosan odalesz a gyönyörtől, hogy visszakap.
Ez az apám.
Grayson Gilbert volt az Augustine társaság egyik legjobb tudósa.
- Elena, térj magadhoz. - Mégis mi ez az egész?
Én már voltam itt. Hiszed, vagy sem, lett egy barátom.
Enzo a nevem.
- Muszáj elárulnod, hogy hogy jutottál ki innen!
- Damon, siess!
- Sajnálom, Enzo. - Damon, kérlek!
Kikapcsoltam az érzelmeimet, és hagytam meghalni a barátomat.
Helló. A 12144-es vagyok. Enzo a nevem.
Ügyes vagy, cowboy.
Gyerünk!
Vámpírnaplók V/10 Apám sötét titka
Uramisten!
- Szia. - Ne nézz ide.
- Mit csinálsz? - Csak ne nézz ide! Kérlek.
Hová mész?
Minden rendben. Feküdj vissza.
- De vacakul nézel ki! - Te is.
Elena nincs itt véletlenül?
Én nem láttam. Persze, nem is kerestem.
Stef, ébren vagy?
Az a helyzet, hogy ő sem látta. Ezt onnan tudom, hogy együtt voltunk.
Egész éjjel.
Figyu, az elmúlt néhány napom elég szar volt,
úgyhogy ha most arra célzol, amire gondolok...
Miért, mire gondolsz?
Hogy a forró, meztelen testünk eggyé vált
- egy feledhetetlen, buja éjszakán? - Okádnom kell.
Szuper. Akkor elértem a célomat. Na pá!
A 83182-es alany magához tért.
- Hol vagyok? - Miért? Ismerős a hely?
Ez meg micsoda? Mit művel velem?
83182-t felkészítem a vérdialízisre.
Visszaszámlálás. 10, 9, 8, 7,
6, 5...
- Te meg hol voltál? - Csak fogvatartottak valahol,
fejbe lőttek, és most nem találom Elena-t.
A te estéd hogy telt? Történt valami szokatlan?
Várj egy kicsit. Hogy érted, hogy nem találod Elena-t?
Úgy, hogy nem veszi fel a mobilját, nincs a koleszban, és itthon sincs.
Ebből arra következtetek, hogy Dr. Hibbant Ken Baba tartja fogva.
- A Whitmore biosztanáráról beszélsz? - Vámpírokat operál
munkaidőben. Pontosan róla. Vedd fel a hős jelmezed.
- Megyünk Elana-ért. - Azt mondtad, nem tudod, hol van.
Pontosan. Vagyis szereznünk kell valami biztosítékot. Na gyere.
Villámkérdés: ha a barátnődet elrabolja egy őrült tudós,
akkor te A: új barátnőt szerzel, B: hívod a zsarukat,
vagy C: megölöd az őrült tudós egy hozzátartozóját?
Csüccs.
2,33 liter levéve. A 83182-es még mindig eszméletén van.
Megjegyzés: 15 éve, a 12144-es
elvesztette az eszméletét 1,65 liter levétele után.
Evolúció, vagy szerencse? Megoldandó rejtély.
Mit csinál velem? Mik ezek a csövek? Engedjen el!
Nyugi. El foglak, amint végzek veled.
- A barátaim úgyis megtalálnak. - A hősies vámpírbarátaid?
Tudod, hogy Aaron Whitmore egész életében
azt hitte, hogy a családját halálos átok sújtja?
Mint kiderült, a barátod volt az átok,
aki szisztematikusan megölte a családja minden egyes tagját.
Kíváncsi vagyok, hogy milyen mentséget találsz erre.
És maga? Fogságban tart embereket, kínozza őket!
- Mégis mi a mentsége erre? - A tudomány.
1999 június 25. Hihetetlen eredmény.
3000 voltos áramütés után,
az alanynak még mindig van szívverése.
Június 26. Újabb siker. Az alany ma 4000 voltot kapott.
Az áramütés után folytatódik a rángás,
a hús tapintása forró.
- Maga egy szörnyeteg! - Ez a napló nem az enyém, Elena.
Ez Dr. Grayson Gilbert saját kezűleg írt jegyzete.
- Az apádé. - Tessék?
Amit most veled csinálok, tőle tanultam.
Fogalmam sincs, hová vitte Wes.
Hát, a laborjában nincsenek,
szóval hol máshol rejtegethet egy vámpírt?
- Bocs, de ismernem kéne téged? - Ő az öcsém, Stefan.
De ne kóstolgasd, mert épp pszichotikus idegösszeomlása van.
Már bocs, de mim van?
Azt hiszed, nem tudok Katherine-ről és rólad?
Á, már értem... Féltékeny vagy.
Csak zaklatott.
Látod? Tiszta gyagyás, kezd elmenni az esze!
Csak egy hajszál választja el az elmebajtól.
Hogyhogy életben vagy? Lelőttelek.
Mert fejbe lőttél, pedig a szívbe kell.
Legközelebb a szívre célozz. Na, hol van Elena?
Fogalmam sincs. Wes csak annyit mondott, hogy éljem tovább az életem.
Felhívod Wes-t, és megmondod neki, hogy ha nem adja vissza Elena-t,
az lesz a következő kísérlete, hogy visszavarrja mindkét karodat.
Ez az apám rendelője. Az alagsorban vagyunk.
Ez volt az apád rendelője.
De aztán a városi tanács elégetett itt egy csomó vámpírt.
Most már csak egy bontásra ítélt épület,
ahol senki se talál meg.
- Aaron, szia. - Nálad van Elena?
Aaron, mi baj van?
Stefan és Damon Salvatore megöl,
ha nem engeded el Elena-t.
Damon Salvatore be van zárva egy megerősített
cellába, ahonnan képtelenség megszökni.
Vagy inkább éppen azon töpreng, milyen íze lehet a vesémnek.
Jól van. Gyertek a tanterembe.
Ha látom, hogy jól vagy, visszaadom nekik Elena-t.
Enzo?
Enzo, ébredj.
Mikor voltál utoljára emberek közt?
- Mi ez? - Bebiztosítom magam.
Ez garantálja, hogy visszajössz hozzám.
Szabadnapot kapsz...
Hogy elbeszélgethess kicsit Damonnel.
- Nem hallom, hogy számolnál. - 3, 4, 5, 6...
- Egész jó volt. - Egész jó? Ez pocsék volt, Matt!
Gyerünk! Azért fizetlek, hogy újra dögös legyek.
Hogy formába hozz, és a lehető legtovább elodázzam a halált.
- Álmodozz csak - Mit mondtál?
Most komolyan. Nem hallottam.
Kezdek megsüketülni.
Úristen! Az egész testem darabokra hullik. Istenem!
Nem kapok levegőt. Nem kapok levegőt.
Vizet! Gyorsan, adj vizet! Gyorsan!
Lélegezz mélyeket.
Ha annyira nem akarsz meghalni,
kérj meg egy vámpírt, hogy változtasson át.
Megpróbáltam. Ahányszor vámpírvért iszom,
a testem elutasítja.
Az meg ki? Nem látom.
Nadia. Szóltam neki, hogy itt vagy.
Kedves Nadia! Sajnálom, hogy megöltem a barátodat,
de anyaként ez volt a kötelességem.
Az öngyilkosság viszont nem igazán anyához méltó.
Nagyszerű! Látom, Stefan odaadta a búcsúlevelemet.
Mit akarsz?
Azta!
Mert búcsúzás nélkül akartad megölni magad.
Elmesélhetnéd, hogy honnan ismeritek egymást.
Aaron vezetékneve Whitmore, és egy vámpírkínzó,
szerveltávolító szadistákból álló Augustine nevű csoport leszármazottja.
- Te ezt honnan tudod? - A tesztalanyuk voltam az '50-es években.
- Hogy érted, hogy a tesztalanyuk? - Felajánlottam a testemet a tudománynak.
Csakhogy még éltem. És nem egyeztem bele.
Na álljunk csak meg. Én miért nem tudtam erről?
Ne érezd magad egyből bűnösnek. Akkoriban nem voltunk jóban.
És mire vége volt, addigra vége volt.
Miért nem meséled tovább a sztorit, Damon?
Nem emlékszem, hogy azt mondtam volna, beszélhetsz.
- Mondtam, hogy beszélhet? - Nekem nem rémlik.
Nekem se.
Most már értem. Ha nekem kéne itt lakni, én is meg akarnám ölni magam.
Csak pillanatnyi gyengeség volt. Már elmúlt.
Pillanatnyi gyengeségében az ember csokit eszik,
vagy smárol egy gázos pasival, de nem ugrik le egy épületről.
Látod ezt? Nyers zöldségek.
Mégis miért gyötörném ilyen undormánnyal gyötörni magamat,
ha nem is lenne kedvem tovább élni ezen a földön?
Jól van, de mitől gondoltad meg magad?
Nem annyira az a kérdés, hogy mitől, hanem, hogy kitől.
Kérdezhetek valamit?
Mint hanyag anya a kissé rideg lányától?
Hallgatlak.
Szerinted, a sok szörnyűség után, amit elkövettem,
meg tudnál bocsátani?
Hát persze. Tulajdonképpen épp ezért jöttem.
Talán van egy ötletem, amivel tovább élhetsz.
Hallgatlak.
Mikor ismerte meg az apámat?
Az Augustine-nak dolgozott, hogy a vámpírvérből
mindenre jó, csodaszert alkosson, ami legyőzi a betegségeket,
a rákot, és megmenti a világot.
Nem tudja, hozott ide valaha vámpírt?
Emlékszem, egyszer lejöttem gyerekkoromban.
Volt valami ebben a helyben, ami halálra rémített.
Wes, láttam Enzo-t, amikor felébredtem.
Tudom, hogy él.
- Hol van? - Elment kirándulni.
Azt hiszem, van egy elintézetlen ügye a barátoddal.
Mit művelt? Mit művelt?
Mit művelt?
- Na, melyik az? - Ez itt.
- 21051-es. - Enzo?
Rég nem láttalak!
- Ki a fene vagy? - Lorenzo.
De a barátaim Enzo-nak hívnak.
Csak vicceltem. Egy barátom sincs.
Enzo is egy Augustine vámpír.
Cellaszomszédok voltunk.
Keresünk valakit. Wes Maxfield-et. Ismered?
Ez az első kérdésed hozzám? Nem az, hogy hogy vagy?
Hogy élted túl a tüzet, amiben ott hagytalak?
Valaki elmondaná végre, hogy mi a fene folyik itt?
Ezer örömmel. Foglaljatok helyet.
70 éve várom, hogy elmesélhessem a történetemet.
Enzo az Augustine vámpír. Ő ölte meg a szobatársamat, Megan-t, igaz?
Tartalékold az erődet.
Elég vért vettem le, hogy elkezdjem a második fázist.
Kitalálom: nem fogja elmondani, mi a második fázis, igaz?
Ha sikerül, te fogod megtudni elsőként.
Miért volt Megan-nek képe az apámról a mobilján?
Talán mert a szülei támogatták az apád munkáját.
- Az Augustine-ról is tudtak? - Nos, nem.
Csak annyit tudtak, hogy az apádnak volt egy titkos vegyülete,
ami szinte mindenre jó.
- A vámpírvér. - Pontosan.
De Megan felnőve gyanakodni kezdett.
Beiratkozott a Whitmore-ra, egy szobába költözött Dr. Gilbert lányával,
elment a Whitmore Házba, és rossz helyen kutakodott.
Megtalálta Enzo-t.
És mivel nem tudta, hogy mit vált ki a friss vér egy éhező vámpírból,
gondolom, túl közel ment.
- Aaron? - Hol van Elena?
- Ki beszél? - Nálunk van Aaron,
és épp azon tanakodunk, hogy öljük meg.
Ez vicces. Nálam van Elena,
és azon töprengek, hogy funkcionálna az agykérge nélkül.
Ha bármi baja lesz, sosem látjátok viszont.
A fenyegetés kölcsönös.
Damonnel évekig raboskodtunk a cellánkban.
Kínoztak, vertek, megaláztak.
De nem hagytuk, hogy megtörjenek. Azt már nem!
Tudtuk, hogy ha meg akarunk szökni, együtt kell működnünk.
Szükségünk volt egymásra.
- Nem engedi el. - Tragédia!
- Most már folytathatnám a történetemet? - Tudja, hogy nálunk van Aaron?
Nem érdekli, inkább kockáztat.
Hadd beszéljek vele, rám hallgatni fog.
Mégis mit nem fogtál fel abból, hogy nem érdekli?
Hol is tartottunk?
Á, megvan! Meséltem valamit,
ti pedig udvariasan hallgattátok.
Szóval Damonnek adtam a teljes véradagomat,
hogy legyen ereje megszökni, és kiszabadítani engem.
Eleinte minden jól is ment, nem igaz?
A ketrecemben vártam, hogy kiengedjen,
vártam a barátomra, a cellatársamra.
Az egyetlen emberre, akihez a sok évnyi fogság alatt
közel kerültem.
Aztán tűz ütött ki, és egyre jobban tombolt.
De Damon nem tudta kinyitni azt az átkozott ketrecet.
Úgy nézett a szemembe, mintha nem is tudná, ki vagyok.
Megfordult, és mentette a bőrét. Otthagyott meghalni.
Hát, úgy látom, hogy nem haltál meg.
Sajnos, életben maradtam. Az egyik tudód megmentett,
hogy még 50 évet tölthessek egy műtőasztalon feltrancsírozva.
Most, hogy összeismerkedtünk,
keresek magamnak valami itókát.
- Sosem meséltél róla. - Az '50-es években volt!
Emlékeznem kéne az életem minden pillanatára?
Te ölöd meg a kölyköt, vagy én?
5 éven át a cellatársad volt, otthagytad meghalni,
- és mikor megjelenik, a szemed se rebben? - Jól van, akkor én.
Várj, várj, várj!
Wes adott mindenféle dokumentumot a családomról.
A szobámban van. Talán van benne valami, ami segíthet.
- Egy név, egy másik labor... - Még épp időben szóltál.
Hát, ha ő nem segít rajtam, én miért segítenék neki?
Nem bírlak, nem bírom a családodat,
nem bírom, hogy szétcseszitek az életemet. Ha hazudsz, fogom a hüvelykujjamat,
és kivájom a szomorú kis szemedet a szomorú kis fejedből!
Félelmetes, hogy manapság mik vannak egy főiskolán.
- Üsd ki magad, mi átváltunk a B tervre. - Damon nem.
Damon nem megy sehová. Ismeri minden titkomat,
szóval tudja, hogy milyen harapós vagyok, ha nem az van, amit akarok.
Ha találsz valamit, hívj. Ha nem, akkor öld meg.
Gyere.
Nem hiszem el, hogy komolyan a lélekmegszállást ajánlod.
Azt mondtad, hogy a nagyapám Vándor volt.
Ami azt jelenti, hogy az apád Vándor volt,
vagyis te is az vagy.
Csak találnunk kell valakit, aki megtanít erre a bűbájra.
Na várj. Én aligha vagyok Vándor, világos?
Az apám tiltotta, hogy Vándor mágiát használjunk.
Azt mondta, hogy az az ördög műve, vagy valami hasonló rémisztő dolgot.
Aztán vámpír lettem, és többé eszembe se jutott.
De a véredben van. Vagyis megvan a képességed,
hogy valaki más testében élj tovább.
Gregor is Vándor volt. Matt testébe helyezte a lelkét,
így hiába pusztult el a teste,
- ő tovább élt. - Igen! Tovább élt!
Egy pincében. Isteni ötlet Nadia,
tegyük át a lelkemet egy kis senkibe.
Csak az a bökkenő, hogy Stefannak ez a test tetszik.
Te meg miről beszélsz?
Arról, hogy Stefan és én múlt éjjel felélesztettük
a régi tüzet.
Értem.
Szóval, amikor a megbocsátásról kérdeztél...
igazából őrá gondoltál, nem rám.
Figyelj, nem akarok úgy meghalni,
mint egy szánalmas, magányos, 538 éves vénasszony.
Ha már muszáj, jó lenne úgy elmenni, hogy tudom, még mindig érdeklem Stefant.
Igen, mégiscsak igazad volt.
Nyírd ki magad, lássuk, kinek fogsz hiányozni.
Na és a krikett? Népszerű lett itt valaha?
- Nem. - De kár.
Jó kis sport. Nem mintha játszanék.
Egy darabig rajzolgattam.
Persze, nem volt ceruzám,
szóval csak megvágtam az ujjam, és a véremmel festettem a falra.
Mit akarsz? Hogy bűntudatom legyen?
Nem tudtalak megmenteni. Na, hol van Elena?
Mi bajod van?
Wes beadott valamit, amitől leáll a szívem.
Ha nem megyek vissza az ellenszerért, kiszáradok.
Eggyel több ok, hogy eláruld, hol van!
Te megkapod az ellenszert, én a barátnőmet,
és együtt megöljük Wes-t!
Eszedbe jutott egyáltalán, miután elmentél?
A kísérletek, a cella? Vagy amint kitetted a
lábad, egyből belevetetted magad az élvezetekbe
Nézz a szemembe. Ha visszamész, együtt megyünk vissza.
Örökre véget vetünk ennek.
Rajta.
Nem látod viszont a barátnődet, Damon,
mert kell az ellenszer,
és Wes azt mondta, ne menjek vissza, amíg meg nem öltelek.
Azt hiszem, eltört a kulcscsontod.
Meg agy pár ágyéki és mellkasi csigolyád.
Vicces, mi mindent megtanul az ember a testéről,
ha a szeme előtt szedik szét, akár egy automobilt!
Nem fogok verekedni veled.
Akkor mit fogsz csinálni? Elfutsz? Ahhoz nagyon értesz.
Megkeresem a barátnőmet.
Világos?
Az elmúlt 60 évben egyetlen gondolat éltetett:
hogy milyen jó lesz megölni téged.
- Enzo! Nézz rám. - Az a rohadt méreg!
Hol van? Hol van Elena? Áruld el, hol van!
Különben? Soha többé nem látod?
Meg is érdemelnéd, hogy megtudd, milyen az,
- ha 60 éven át hiányzik valaki! - Enzo, nézz rám.
Enzo! Hol van? Hol van? Enzo.
Itt van minden, a családomról szóló dokumentum.
Igyekezz.
Szóval te hazudtál, mi? Ha azt akarod, hogy megöljelek, meg is foglak.
- Úgyhogy ne tégy próbára. - Mindenképp meghalok.
Damon már a születésem előtt halálra ítélt engem.
Miről beszélsz?
Damon kihagyta az Augustine sztori legjobb részét.
A szökése utáni részt.
Beszélj.
Damonnek nem volt elég, hogy megölje az orvosokat, akik kínozták,
a családjukat is bántani akarta, és a leszármazottaikat is.
Ezért az elmúlt 60 évben sorra gyilkolta a rokonaimat.
Ráadásul pszichopata.
Egy embert mindig életben hagy, hogy fennmaradjon a vérvonal.
Hogy tovább gyilkolhassa az eljövendő generációk ártatlan tagjait.
Szóval rajta, tedd meg. Ölj meg. Nem akarom megadni Damonnek ezt az örömöt.
Ölj meg.
Gyerünk!
Nem mindegyikünk olyan, mint a bátyám.
Stefan?
Ez minden, amit Wes az Augustine-ról adott.
Néhány helyen láttam Elena vezetéknevét. Talán ez segít.
Hé, nem kéne itt lenned. Mondtam, hogy az alagsor tiltott terület.
- De valaki sikoltott. - Semmi baj. Minden rendben.
- Sőt, a mai nap csodás, kicsim. - Miért?
Mert apu meg fog menteni egy kislányt.
Nagyjából veled egyidős. Klassz, ugye?
Na jó, most menj innen. Orvosi utasítás.
Jó, apuci.
Jó hírem van! A mintasejtek mutálódtak.
A keverékem hatott.
Ezt nem értem. Kirúgott a bioszóráról.
Hallottál Pavlov-ról?
Arra kondicionálta a kutyáját, hogy nyáladdzon a csengő hangjára.
A vegyületem olyan, mint az a csengő, csakhogy a tested a csengés helyett,
a vámpírvér szagára kezd el nyáladzani.
Úristen! Jesse-vel is ezt tette!
Valamiféle veszett vámpírt csinált belőle,
aki csak vámpírokból akart enni.
Jesse remek tesztalany volt, de sokáig tartott kondicionálni.
És tekintve a vámpírpopuláció nagyságát,
egy egyszeri injekció sokkal hatékonyabb.
De nem tudott leállni az evéssel.
- Majdnem megölte Damont. - Pontosan.
A vámpírokat csak egy injekció választja el attól, hogy egymást gyilkolják.
- És te leszel a zéró páciens. - Mi? Nem!
Ezt nem teheti velem! Gyilkost fog csinálni belőlem.
Így lesz.
83182-es alany felkészítve az injekcióra.
Ne! Ne! Ezt nem teheti velem!
Ezzel szívességet teszel a világnak.
- Én nem tudok vámpírt ölni... - Ne! Engedjen el!
- Te viszont fogsz. - Ne...
- "- Elena!" - Stefan!
- Itt vagyok. - Jézusom!
Itt vagyok
Gyere.
Jól van. Foglak.
Jól van jól van. Foglak.
Vigyél el innen.
Menjünk.
Várj. Várj.
Figyelj, zárunk, szóval...
Egy ilyen teraszon találkoztunk. Emlékszel?
Villódzó fények, zene... Jó kis este volt.
Én inkább szeretném ezt a dolgot elfelejteni.
Jó. Rendben.
- De szeretném, ha ezt megőriznéd nekem. - A Vándorok tőrét?
Kizárt! Most szabadultam meg tőle.
Ez nem rólad szól.
Elhagyom Mystic Fallsot, és biztonságban kell tudnom.
Miért? És mégis mire jó?
Azt hittem, rávehetem Katherine-t, hogy éljen kicsit tovább.
Tévedtem.
De ha meggondolja magát, szüksége lesz erre.
- Csak ennyit kell tudnod. - Nem gondolja meg magát.
Mert Katherine csakis Katherine-nel törődik, senki mással.
Ha valamit nem akar megtenni, nem is teszi.
500 éven át kutattam utána.
Végre megtaláltam, de most újra elveszítem.
Nem tudom, hogy gyűlöljem-e azért, amiért feladta,
vagy legyek mellette, amikor meghal.
Figyelj, én aztán jól tudom, hogy milyen egy pocsék szülő.
Az anyám elég gáz volt.
Önző volt, piált, és sose gondolt arra, hogy milyen hatással van ez rám.
Akkor tudod, hogy milyen abban reménykedni,
hogy talán, csak egyszer,
azt teszi, ami neked jó.
Ha meggondolja magát, nálam lesz a tőr.
- Nincs mit. - Mit csináltál?
Beinjekcióztalak pár ilyennel, amin az áll, hogy "Ellenszer".
És az egyik nyilván hatott.
Ha ez jóvátétel akar lenni, akkor elég szánalmas.
Én nem akarok jóvátenni semmit!
A barátnőm megmenekült, úgyhogy én már nem szenvedek.
És szar lenne, ha hiába szikkadtál volna ki.
És, el akarom mesélni a sztorit az én szemszögemből.
Azt kérdezted, gondoltam-e rád, miután megszöktem, és a válasz, nem.
És egyáltalán nincs bűntudatom emiatt,
mert ahhoz, hogy mentsem magam, és otthagyjalak téged,
ki kellett kapcsolnom az emberségemet,
úgyhogy megtettem!
És nem éreztem semmit. Se bűntudatot, se megbánást, se fájdalmat.
És most? Mit érzel?
Bűntudatot, megbánást, fájdalmat?
Még ha meg is bocsátanék, akkor se lennél kevésbé szörnyű ember.
Kvittek vagyunk, Enzo.
Te voltál a legfontosabb ember, az életemben és cserbenhagytál.
De hát ez vagy te, mindig is ez leszel:
szörnyeteg.
Olyan fura. Valamiért már gyerekkoromban is a frászt hozta rám az alagsor.
Tényleg rémálmokat akarsz attól a naplótól?
Emlékszem, hogy az apám mesélt egy kislányról.
Szerintem a szobatársam volt az, Megan. Nézd, 1999, január.
Ma láttam Megan King-et. Megan 7 éves.
Veleszületett szívrendellenessége van,
melyben a várható élettartam 2 hónap.
De úgy tűnik, hogy egyetlen vámpírvér injekcióval, meg tudjuk menteni az életét.
Azért volt Megan-nek képe az apámról, mert megmentette.
100 oldalnyi kínzásban megtaláltad az egyetlen boldog bekezdést.
Az apám arra használta a kutatását, hogy embereket mentsen.
Gyerekeket, családokat...
Csak épp közben vámpírokat boncolt.
Hírem van a számodra: te is vámpír vagy.
Komolyan azt hiszed, hogy képes lenne emberként tekinteni rád?
Nem tudom, de az apám volt. Nem tudom nem mentegetni.
Igen, jól tudom. Velem is folyton ezt teszed.
Nem mentegetlek téged.
Nem mentegetem a döntésedet, hogy legyilkolod Aaron egész családját,
hogy elutaztál, és megölted a nagynénjét, miközben együtt voltunk.
Akkor miért vagy még itt? Rossz ember vagyok, Elena! Nem vagyok jó neked!
Miért nem mentél el tőlem olyan messze, amennyire csak lehet?
Szeretlek, Damon. Téged választottalak, és kitartok a döntésem mellett.
Most viszont én döntök.
- És én úgy döntöttem, elengedlek. - Mi?
- Damon, ne... - Mert nem akarok arra gondolni,
vajon hogy érzed magad, valahányszor a múltam egy kísértete felbukkan
az életünkben. Felmentelek az alól, hogy mentegetned kelljen
minden szörnyűségért, amit valaha tettem.
Ne tégy úgy, mintha tökéletes lennék.
Én is tettem szörnyű dolgokat. Azt hiszed,
hogy képes lennék elítélni téged, amikor tudom, hogy 5 éven keresztül kínoztak?
Ne mentegess már!
Sosem fogok megváltozni. Nem tudok.
És téged sem akarlak mássá tenni.
Bejöhetek? Vagy ki fogsz borulni, és megint elrohansz?
Ráncosodom.
Katherine Pierce-nek ráncokkal kell megfizetnie a bűneiért.
Zseniális.
Mi is a vicces ellentéte? Jaj igen. Nem vicces.
- Szóval mit keresel a szobámban? - Beszélni akarok a múlt éjjelről.
- Oké. - Kezdd te.
Hát...
hosszú napunk volt, nagy volt a feszültség,
és elragadott minket a hév.
Ezt betanultad egy tankönyvből, vagy valami?
Katherine, mit vártál? Azt akarod, hogy felejtsek el mindent,
amit velem tettél az elmúlt 147 évben?
- Haldoklom, Stefan. - Tudom,
és biztos vagyok benne, hogy találsz majd megoldást.
Nem. Ezúttal komoly a dolog.
Nézz rám. Haldoklom.
Min kell még keresztülmennem, hogy kiérdemeljem a megváltást?
147 évet nehéz egyetlen éjszaka alatt megbocsátani.
Egy éjszaka...
egy örökkévalóság.
Rám sose néznél úgy, ahogy Elena-ra nézel, igaz?
Jó éjt, Stefan.
Sajnálom, hogy haldokolsz.
Hidd el, én is.
Wes? Wes?
Aaron...
Mégis mi a fene ez a hely?
Az Augustine egyik laboratóriuma.
Tényleg azt hiszed, hogy segítesz ezzel a vámpír baromsággal?
Elárultál! Az én bőrömre alkudoztál!
- Sajnálom Aaron. - Soha többé nem akarlak látni.
Takarodj az életemből.
Aaron...
Aaron!
Na, akkor áll az alku?
Keresel egy Vándort, aki megtanít arra a bűbájra?
Ez azt jelenti, hogy élni akarsz?
Túlélő vagyok. Az életben maradás a specialitásom.
Feltéve, ha te szabod a feltételeket.
Nyilván Stefan ihletett benned néhány gondolatot.
Azt hiszem, Stefan úgy gondolja, hogy egy részem megbocsátást érdemel.
És te mit gondolsz? Igaza van?
Halló?
Katherine?
"Katherine!" ndolsz? Igaza van?