Un vampir mi-a ucis părinţii. Poate că ai fost tu.
Eu am făcut-o !
Sunt rău, Elena. Nu sunt bun pentru tine,
şi aleg să te las să pleci.
Crezi că o să te judec după ce am aflat
că ai fost torturat timp de cinci ani ?
Nu mă mai apăra !
Ştii motivul pentru care suntem împreună ?
Pentru că Klaus ne-a permis să fim împreună.
Nu pot trăi aşa.
Dacă mai faci un pas, am terminat-o !
Mor de bătrâneţe. Adio.
Eşti Katherine Pierce. Taci şi înghite.
Se poate să am o idee care să-ţi prelungească viaţa.
Avem abilitatea de a continua să trăim în corpului altcuiva.
Katherine ? Katherine ?
Liber !
- Încarcă la 200 jouli. - Încărcat.
- Pregătit ? - Liber !
Încă puţin, drăguţă... Încă puţin.
Împinge... Încă puţin.
Încă puţin, încă puţin... Împinge !
- E fetiţă. - Fetiţă ?
Te rog, mamă... Lasă-mă să o văd.
Femeie, n-o face. Ce faci ?
Lasă-mă să o ţin măcar o dată...
Măcar o dată... Măcar o dată.
Uit-o... Ai dezonorat familia asta !
Tată, te rog !
Te rog, nu, tată... Nu !
Nu, Katerina. E mai bine pentru tine !
E mai bine pentru ea !
Nu, mamă, te rog...
Nu are sens. Vorbeam cu ea. Părea în regulă.
Doctorii cred că a fost atac de cord.
Crede-mă. Katherine Pierce nu va muri de atac de cord.
Liber !
Amândoi o cunoaştem pe mama. Va învinge asta.
E pe moarte.
Toate organele din corpul ei cedează. Sângele de vampir nu o poate vindeca.
I-am constrâns pe doctori să-mi permită să o iau acasă
ca să stea mai confortabil, dar moare.
Nu cred că va supravieţui până la sfârşitul zilei.
JURNALELE VAMPIRILOR
Ce naiba ?
În regulă, e vremea să te trezeşti, somnoroaso.
Nu ! Nu ies din patul ăsta.
De asta am adus micul dejun la tine.
Ce sunt toate astea ?
Ăsta este micul tău dejun de despărţire !
- Micul meu ce ? - Damon a părăsit-o pe Elena.
- De ce ? - Nu am idee.
Cine petrece doi ani ţinându-se după o fată şi apoi o părăseşte ?
Te pot auzi, fraiere.
Deci, asta a fost ? Pur şi simplu, renunţi ?
Aşa şi trebuie să facă !
Adică, a spus... Şi citez...
"Sunt un om rău. Îţi fac rău,
aleg să te las să pleci."
- Ai memorat despărţirea mea ? - Bineînţeles că da.
Bea asta.
Deci, eşti sigur că nu a fost doar o ceartă ?
Trebuie să înfrunt realitatea.
Dacă Damon ia o hotărâre, nu se mai poate face nimic.
Da...
- E Stefan. - Spune-i că nu am chef de vorbă.
Nu are chef de vorbă.
Va vrea să vorbească despre asta.
Regula numărul unu, gândeşte-te la cel mai rău lucru
pe care Katherine Pierce ţi l-a făcut.
Regula numărul doi, închină în cinstea morţii ei iminente.
Regula numărul trei, dacă găseşti ceva mai rău...
Şi o vei face... Repetă regula unu şi doi.
A minţit că e închisă într-un mormânt
timp de 145 de ani, iar eu am aşteptat-o pe mincinoasă.
Stai. Asta bate faptul că s-a dat drept Elena
şi m-a sărutat pe veranda fostei voastre case ?
- Nu cred. - Nici eu nu cred. La naiba.
Fundaş, hai !
Gândeşte-te. Micuţule Gilbert.
M-a dat pe mâna lui Silas, şi am murit.
Incredibil.
Când m-a făcut să intru cu maşina într-o piscină
şi m-a lăsat să mor. Din nou.
Dublu incredibil. Bea.
Sora mea e moartă din cauza ei.
Da, este, pentru că nici nu aş fi fost în oraş
să o transform pe Vicki într-un vampir criminal,
dacă nu încercam să o scot pe Katherine dintr-un mormânt în care nu era.
Shoturi pentru toţi.
Serios ?
- Elena, noi doar... - Ştiu ce făceaţi.
Tu nu mai ai voie.
Dacă va bea cineva pentru ultimele zile ale lui Katherine,
eu voi fi aceea.
S-a dat drept mine. De mai multe ori...
A făcut-o pe mătuşa Jenna să se înjunghie în stomac
şi i-a tăiat degetele unchiului John.
Poate că el merita.
Bunica mea a murit încercând să închidă mormântul în care ea nu era.
Blestemul de vârcolac al lui Tyler s-a declanşat din cauza ei.
Klaus a urmărit-o în Mystic Falls,
şi din cauza asta am pierdut-o pe Jenna.
Şi pe Alaric.
Vom avea nevoie de mai multă băutură.
A încercat să mă omoare de cel puţin două ori.
Pe mine m-a omorât. Deşi, mi-e mai bine aşa.
- Vorbesc despre mine, nu ? - Îşi aduc aminte.
E în regulă.
Sunt sigură că merit tot ce spun.
- Mâna mea ţi se pare zbârcită ? - Arată bine.
Dacă începe să îmi atârne pielea, oriunde,
iei un cuţit şi îl înfigi în carotida mea, imediat, bine ?
Bine.
Ce ?
Ştii, până şi pe patul de moarte, eşti vanitoasă.
Dacă o fată trebuie să se ducă, măcar să o facă cu stil, da ?
Asta e clar o pată de bătrâneţe.
Nu e o pată de bătrâneţe, Katherine.
Eşti prea bun cu mine. De ce ?
Eşti pe moarte. Cred că pot găsi puţină compasiune.
Nadia.
Se zvoneşte că a incendiat întreg oraşul Atlanta odată.
- Asta s-ar putea să câştige. - În regulă...
Terminaţi sau duceţi-vă în altă parte. Sunteţi insensibili.
Haide, Stefan.
Nu lăsa aspectul unei sosii fragile şi umane a Elenei
să-ţi alunge amintirile despre ce psihopată manipulatoare e.
În 1864, Katherine s-a mutat în casa mea,
m-a constrâns să o iubesc,
mi-a sedus fratele, ne-a dat sânge de vampir
şi apoi a pornit un război cu oraşul, care ne-a ucis.
Exact. Dă-l peste cap !
Dar, cu secole înainte de asta, a fost doar o fată inocentă
care a fost izgonită de familia ei,
aşa că, 500 de ani, a minţit, a manipulat
şi a făcut ce a trebuit ca să supravieţuiască,
şi a supravieţuit. Este o supravieţuitoare, da ?
Deci, pentru această fată voi bea azi. Noroc.
Te rog... O noapte de sex fierbinte cu ea
şi ţi-a spălat creierul ?
- Ce ?! - Ce ?!
Vai... Am uitat să îţi spun. Ai fost răpită şi ţinută ostatică...
Sticla e goală.
Şi de aceea nu trimitem niciodată un picolo
să facă treabă de bărbat.
Nadia, progenitura diavolului.
Caroline, ţi-ai amintit să-i zici Elenei asta ?
Cred că tocmai mi-a explodat mintea. În regulă... Katherine este sus.
De fapt, am venit să vorbesc cu voi.
Am găsit un mod de a-mi salva mama
şi am nevoie de ajutor.
Nici gând.
Chiar şi fratele meu binevoitor ştie că îi voi da un şut în fund
de va ajunge în Kentucky, dacă o ajută pe Katherine Pierce
să mai trăiască măcar o zi pe acest Pământ.
Niciun voluntar.
Mi-am închipuit. De aceea am găsit seiful
în care fratele tău şi-a petrecut vara înecându-se
şi l-am îngropat pe proprietate, cu prietenul vostru Matt în el.
- Fără ăsta. - Poftim ?!
M-am gândit că voi doi veţi fi voluntarii mei.
Felicitări pentru intuiţia ta.
Suntem aici. Ne-am oferit voluntari.
Acum spune-ne unde e Matt.
Matt va fi eliberat imediat ce mă veţi ajuta să obţin ce îmi trebuie.
- Cu anume ? - Am nevoie de un Călător.
Katherine se trage din familia unui Călător.
Poate fi pasager în corpul altei persoane
dacă un Călător o învaţă cum să o facă.
Cum iubitul tău, Gregor, a intrat în corpul lui Matt.
Asta, înainte să-l ucidă Katherine, bineînţeles.
Mama ta l-a ucis pe iubitul tău. De ce o salvăm ?
Gregor voia să o ucidă, aşa că s-a apărat.
Te rog, n-o apăra, mai ales acum că voi aţi...
Acum că m-am culcat cu ea ?
Sunt sigur că ai multe de spus despre asta.
Am ajuns.
Deci, trebuie să te ajutăm
şi să o lăsăm pe Katherine să pună stăpânire pe viaţa altcuiva ?
Nu viaţa oricui.
A mea.
O voi face pasager în corpul meu.
- Nu văd nici un loc proaspăt săpat. - Proprietatea asta e uriaşă.
Alo ! Nimeni nu va comenta faptul că Stefan s-a culcat cu Katherine ?
Adică, e o chestie importantă.
Contează ? Toţi ne-am culcat
cu un număr considerabil de persoane nepotrivite.
- Nu mă supăr... - Nu. Evident, nu e vorba despre tine.
Bonnie Bennett ! Stai. Voi doi ?
- Şi nu mi-ai spus ? - Nu credeam că sunt obligată.
Bineînţeles că eşti obligată. Eşti cea mai bună prietenă a mea.
Doamne ! Elena ştie că fratele ei mai mic...
- Nu ! - Nu !
Sex scandalos ! Chiar mai bine !
Cum de sunt singura persoană de pe planetă
care nu are parte de sex scandalos ?
Ce-ar fi să ne împrăştiem ca să ne gândim la asta ?
Bună idee. Vom acoperi mai mult teren aşa.
Nu, nu ! Nu, mama. Nu !
- Ce dezastru ! - Damon ?
Bine, o voi spune. Mi-e dor de Klaus.
Adică, cum obişnuia tipul ăsta să te tortureze.
Sabie în tati. Frumoasă mişcare.
Ieşi din capul meu.
Aminteşte-mi cum s-a întâmplat acest măcel.
Corect, Klaus urma să te omoare într-un sacrificiu de sânge,
şi tu, fiind tu, ai spălat putina,
doar ca să te întorci şi să-ţi găseşti întreaga familie măcelărită.
Deci, dacă nu greşesc,
moartea întregii tale familii este vina ta.
Nu ! Nu ! Nu ! Nu !
- Lasă perna jos, Damon. - Liz.
Dacă o omori, e crimă.
Va trebui să te arestez, să te închid.
Multe acte de întocmit...
Fiecare lucru groaznic pe care l-am făcut are legătură cu ea.
Ea m-a învăţat să ucid, cum să îmi placă asta.
M-a distrus. Şi nu pot schimba nimic.
Uite cât control încă are asupra ta. Demonstrează-i că greşeşte.
Matt ! Matt, venim după tine !
- Bună, Caroline. - Klaus.
- Nu e tocmai Ritz. - Călătorii nu au mult.
Sunt mereu în pe drum.
Dar asta face ca serviciile lor să poată fi cumpărate uneori.
Am găsit unul care a spus preţul corect.
- I-ai adus. - Da, Mia.
- Eşti gata să facem înţelegerea ? - Ce se întâmplă ?
Am impresia că preţul corect pentru înţelegere suntem noi.
Îmi pare rău, dar au cerut dubluri.
Nu ştiu de ce.
Inele noastre. Umblă la ele. Nu putem ieşi.
Îmi pare rău. Matt e îngropat de viu. Nu am timp să stau de vorbă.
Nu eşti deloc curioasă de ce sunt aici ?
Am dispărut la propriu când te-am văzut, deci, nu.
Damon m-a informat că viaţa Katerinei Petrova
a luat o întorsătură tragică.
Deci, ai venit să te bucuri de moartea ei iminentă,
să te bucuri de încheierea a 500 de ani de răzbunare !
Grozav ! Acum sunt şi mai puţin interesată.
Atunci, poate te-ar interesa mai mult să vorbim despre Tyler.
E... L-ai...
Nu. L-am lăsat doar cu orgoliul rănit.
Chiar mă urăşte, săracul flăcău.
Răzbunarea îl macină. Am auzit că v-aţi despărţit.
Pentru că l-am pus să aleagă.
Eu sau fantezia lui stupidă cu răzbunarea.
Şi a ales greşit.
Îţi sugerez să înveţi din greşelile lui
şi să o laşi pe Katherine să moară in pace.
Moartea e destul de nasoală.
Nu e nevoie să i-o arunci nimănui în faţă.
Uite sedativele de la spital. Ar trebui să ajute cu durerea.
Nu le vreau.
Mă fac slabă.
Iar când devin slabă, el poate intra în capul meu.
Bine. Cum vrei. Sunt chiar aici dacă le vrei.
Încă îl căutaţi pe Matt ? Vreo veste de la Elena ?
Nu ne vorbim.
Nu ai auzit, doamnă şerif ?
I-a fost aşa de frică să nu îi murdărească
penele albe de porumbiţă, încât a lăsat-o
să-şi întindă aripioarele şi să zboare liberă.
Şi a fost numai vina mea.
Hopa !
Asta o va face să tacă o vreme.
Cât mai e până la plantaţia Lockwood ?
Nu mai e mult. Tocmai am intrat în Mystic Falls.
Bun.
Acum ce mai e ?
Se pare că un domn are probleme cu trăsura.
În ritmul ăsta, nu vom ajunge înainte de apus.
Ce contează dacă...
Mulţumesc pentru ajutor. Ar trebui să fie în regulă.
Cine e ? E tare chipeş.
Ce spui, Emily ?
Crezi că familia acelui domn
ar adopta o sărmană orfană din Atlanta ?
Ce naiba a fost asta ?
Nu ai auzit niciodată adevărata poveste
despre cum l-am cunoscut pe fratele tău.
Vreau să cred că această profeţie despre cum universul
aduce dublurile împreună e absurdă,
dar momentul în care l-am văzut pe Stefan...
Nici nu-ţi pot descrie...
Drumul lăturalnic, copacul căzut,
trăsura stricată... Mie îmi suna a destin.
Nu e deloc stânjenitor.
Cred că am ales ziua greşită să ne certăm, nu ?
Îmi pare rău, bine ?
Nu am dreptul să te judec, mai ales după tot prin ce ai trecut.
- Nu vorbeşti ceha, nu ? - Nu.
Bine. Stefan ?
E în regulă. Cred că vrea sânge de dublură.
Să-i rupem capul ?
Depinde. Dacă-l omor, crezi că vor cădea şi celelalte scânduri ?
- Corect. Sânge să fie. - Da.
De ce nu ne vindecăm ?
Matt !
- Îmi vei da şi mie de ales ? - Ce ?!
Dacă voi renunţa la răzbunarea împotriva Katerinei,
îmi vei da şi mie de ales, ca lui Tyler ?
- Nu ştiu ce vrei să spui. - Ba ştii.
Nu-mi poţi face asta. Nu poţi apărea să-mi distragi atenţia
în timp ce prietenul meu este în pericol.
Ştii, în timp ce o făceai pe vampira în toate direcţiile greşite,
am auzit strigătele disperate ale lui Matt în depărtare.
- Unde ? - Nu-ţi face griji, iubito.
M-am ocupat de toate.
Crede-mă, va fi fericit să vadă cine îl va salva.
Am plecat abia acum trei luni şi uite în ce necazuri ai intrat.
Doar pleacă.
Nu crezi că ai fost destul de tăios ?
Tăios ? Ca ăsta ?
Jenna ?!
Mai ţii minte când m-ai constrâns să mă înjunghii singură ?
Nu !
Săraca mătuşă Jenna.
A trebuit s-o constrâng să creadă că a intrat în acel cuţit.
A fost aşa de confuză.
Nu. Gata cu medicamentele !
Bună, degete ! Adio, degete !
Ajunge !
Elijah.
Katerina.
Ai venit...
Îmi pare tare rău. Crezi că asta a fost real ?
Nu. Nimeni nu vine să-şi ia rămas-bun, Katherine,
fiindcă nimănui nu-i pasă.
Mie da.
Vino.
Să isprăvim asta.
Ce bine că nu mai sunt claustrofobic.
Cu asta te-a ajutat Katherine...
Era consecinţa a ceea ce-ţi făcuse Silas.
Da.
- O pot urî oricum ? - Da.
- Mulţumesc. - Dar eu nu o urăsc.
Ştiu că ar trebui, dar, nu ştiu de ce,
mă rog pentru ea să-şi găsească pacea.
Katherine nu este singura, ştii ?
Damon te tot îndepărtează deoarece se urăşte,
pentru cine este, pentru ce a făcut.
Aminteşte-ţi că nu ai renunţat la mine niciodată,
aşa că nu renunţa la el.
Să nu-l laşi nici pe el să renunţe la tine, bine ?
Asta a fost ? Aveaţi nevoie de la noi doar de o găleată de sânge ?
- Să plecăm de aici. - Haide.
Repetă vraja ca să ştiu că înţelegi
cum funcţionează pasagerul.
- Nu pot. - Doar spune-o.
Spune-o şi am terminat.
Spiritul tău intră în corpul meu,
Mia te va activa invocându-te, şi vei ajunge să trăieşti.
Pot rămâne singură puţin cu fiica mea, te rog ?
- Ştiu ce vrei să spui... - Nu avem timp de asta.
Nadia...
Să-l las pe tata să te smulgă din braţele mele
a fost cel mai mare regret al vieţii mele.
Ar fi trebuit să mă împotrivesc mai tare ca să te păstrez,
dar nu am făcut-o.
Am petrecut următorii 500 de ani
asigurându-mă că nu voi mai repeta greşeala asta.
Am luptat pentru totul, şi, în timpul ăsta,
am avut o viaţă lungă şi plină,
şi am apucat s-o cunosc pe frumoasa mea fiică.
Tu ţi-ai petrecut ultimele secole căutându-mă.
Nu-ţi mai irosi nici clipă cu mine. Este rândul tău să trăieşti.
- Nu pot face asta. - Lasă-mă...
Am luat decizii egoiste toată viaţa.
Lasă-mă să procedez corect măcar o dată.
Bine.
Atunci, du-te. Părăseşte-mă. Cufundă-te în uitare.
Dar nu voi sta lângă tine să te privesc murind.
Deci, fundaşul a fost salvat. Acum ce urmează ?
Nu ai o fată pe moarte pe care s-o pedepseşti
pentru toate păcatele ei ?
Ba da, dar nu o voi face, pentru tine.
Deci, ai venit până în Mystic Falls doar ca să dai înapoi când îţi cer eu ?
Nu. Am venit până în Mystic Falls să mă bucur
pentru un viitor cadavru, aşa cum o spui tu poetic,
dar voi renunţa la bucurie pentru un lucru minor.
- Şi ce este ? - Vreau confesiunea ta.
Confesiunea mea ? Nu am făcut nimic.
- Despre ce să mă confesez ? - Despre mine.
Imediat ce vom termina, voi pleca,
şi nu mă voi mai întoarce.
Nu va mai trebui să mă priveşti în ochi
şi să acoperi conexiunea dintre noi cu ostilitate şi repulsie.
Nu va mai trebui să urăşti cea mai întunecată parte a ta
căreia i-a păsat de mine, în ciuda a ceea ce am făcut.
Eu voi pleca, iar tu vei fi liberă.
Doar vreau să fii sinceră cu mine.
Sunt la facultate. Îmi construiesc o viaţă.
Am planuri şi un viitor şi lucruri pe care vreau să le fac
şi niciunul nu te implică, bine ?
- Niciunul. - Înţeleg.
Nu, nu înţelegi,
fiindcă, da, am acoperit conexiunea dintre noi cu ostilitate,
fiindcă, da, mă urăsc pentru adevăr,
deci, dacă promiţi să pleci, aşa cum ai spus
şi să nu te mai întorci, atunci, da, voi fi sinceră cu tine.
Voi fi sinceră cu tine în privinţa a ceea ce vreau.
Voi pleca,
şi nu mă voi mai întoarce niciodată. Promit.
Bine.
Ce naiba ţi s-a întâmplat ?
O întorsătură şocantă, fiica lui Katherine e o psihopată.
E a ta.
M-am distrat jucându-mă cu mintea ei toată ziua.
- Damon. - Ştiu, Stefan, ştiu.
Au fost câteva zile grele. Aveam nevoie de o supapă, bine ?
Bună.
Medicamentele alea sunt... Tari.
Închide ochii. Am venit să-mi iau rămas-bun.
- Vreau să te văd. - O vei face.
Deci, asta este amintirea la care te-ai întors ?
Cam întunecată, nu ?
Damon deja s-a distrat cu asta.
Asta a fost cea mai urâtă zi din viaţa mea.
A spus că a fost vina mea,
că merit toate lucrurile rele care mi s-au întâmplat.
Are dreptate. Avea dreptate, Stefan.
Nu merit să fiu iubită.
Deschide-ţi mintea spre mine. Priveşte-ţi tatăl.
Nu mai e...
Ce faci ?
Meriţi să simţi linişte.
- Mamă... - Erai o fată de 17 ani.
Katherine...
Nimic din toate astea nu s-a întâmplat din vina ta.
- Adio, Katherine. - A...
Nu încă.
Cu medicamentele astea, nu se va mai trezi niciodată.
Ştii, eu am fost într-un loc întunecat.
Şi Katherine te-a scos afară de acolo.
Ironia sorţii.
Ştii, orice se întâmplă între tine şi Elena,
trebuie s-o rezolvi.
Este cel mai bun lucru ca ţi se putea întâmpla.
Crezi că nu ştiu asta ?
Nu pot trăi fără ea...
Dar, dacă stai să te gândeşti, nu sunt mai bun decât Katherine.
Elena va fi mai fericită fără mine.
Ce e ? Sunt altruist.
- Nu-mi arunca privirea aia. - Nu-ţi arunc nicio privire.
Katherine Pierce are un moment de altruism,
iar eu n-am voie ?
Bine. Bine.
Când o voi aduce pe Elena înapoi şi tot universul o s-o ia razna
fiindcă dublurile sortite să fie împreună vor fi despărţite,
să nu uiţi că tu eşti cel care m-a împiedicat să fac ce trebuie
pentru univers şi întreaga omenire.
- Voi ţine cont de asta. - Aşa să faci.
- Bună. - Pe unde ai umblat ?
Prin pădure. M-am rătăcit.
Deci, ce facem ?
Aşteptăm să dea colţul Katherine.
Chestia aia cu ancora... Asta înseamnă că tu
vei putea simţi moartea lui Katherinei ?
Bănuiesc că da. Adică, e om,
dar e şi dublură, şi Călătoare se pare...
Şi pe cine mai vezi de acolo ?
- Cineva cunoscut ? - Văd mulţi oameni.
Pe bunicii mei, pe celelalte vrăjitoare...
Pe Vicki.
Doar că nu vreau să vorbesc despre asta...
Pentru că e al naibii de deprimant.
- Spune-i lui Matt că-l iubesc. - Ce se întâmplă ?
E aici. A spus că te iubeşte.
Spune-i că voi veghea asupra lui
şi să nu îşi mai facă de cap cu cehoaica aia
din cauza căreia era să moară.
Stai. Ce se întâmplă ? Ce am ratat ?
Pe mine.
Tyler ?
Rebekah mi-a spus să îţi spun
că eu sunt darul ei de despărţire.
- Bună, Care. - Bună.
Chiar am băut patru sticle de whisky astăzi ?
Poate să le spună careva idioţilor ăstora să lase băutura ?
- Dumnezeule. - Alaric ?
- Ric e aici ? - Unde naiba ai fost ?
Parcă ne lăsaseşi baltă să te duci să îţi găseşti pacea.
Chiar crezi că l-aş lăsa pe Damon să se ocupe de tot
şi m-aş mai uita în urmă ?
- Vorbeşte despre mine, nu ? - A spus că eşti un ticălos.
- Noroc, amice. - Noroc.
Katherine.
Cioc-cioc. Asta însemnă că vrăjitoarea e moartă ?
Nu.
E prea devreme. Nu pot !
Tu chiar nu vrei să mori, nu-i aşa ?
Jur că am auzit când ţi s-a oprit inima.
Unde sunt ?
Încă în viaţă... Din păcate.
Pentru o clipă, am crezut că am murit,
dar am treburi neterminate.
Şi eu. Am un întreg discurs
pe care îl pregăteam pentru trupul tău inconştient.
Să ghicesc.
Mă urăşti, ţi-e silă, "la naiba cu tine",
"mori, târfă", şi tot aşa.
Da. Plus încă ceva.
- Te iert. - Ce faci ?!
Te iert. Nu te-ai născut diabolică.
Viaţa ta te-a făcut aşa.
I-ai pierdut pe toţi cei dragi mult prea tânără
şi nu ai avut o familie care să aibă grijă de tine.
Sună cunoscut ?
Asta este discursul dublurii "Nu suntem chiar atât de diferite" ?
Căci aş fi bucuroasă să sărim peste el.
Voi păstra pentru funeraliile
pe care probabil că nu le vom organiza pentru tine.
Perfect.
Vreau doar să îmi exprim iertarea.
Este o partea din mine pe care n-aş vrea s-o pierd.
Mă bucur pentru tine.
Acum poate ai putea să mă ajuţi
şi să îmi dai o seringă.
Şi, dacă cineva va mai băga un ac în mine
pentru ultima dată, ai putea fi tu aceea.
O chestie de simetrie...
Elena...
Mulţumesc că m-ai iertat.
Cu plăcere.
Alo.
Alo ? Eşti acolo ?
Sunt aici.
Spune, a mers ?
Sigur că a mers. Doar sunt Katherine Pierce.
Am supravieţuit. Ne vedem curând.
Bună. Sunt Elena Gilbert. curând.