În episoadele anterioare...
Wes plănuia să distrugă vampirii
făcându-i să se hrănească unul cu altul.
- Ce s-a întâmplat cu tine ? - Karma mi se întâmplă.
Numele meu e Nadia Petrova. Eşti mama mea.
Cuţitul ăsta e singurul lucru care poate ucide un pasager.
Am devenit pasager în capul drăgălaş al Elenei.
Se comportă ciudat. M-a sărutat.
Matt a scris "ajutor K," de la "Katherine."
Dumnezeule.
Nu va trebui să-ţi faci mai griji pentru mine mult timp.
Tyler Lockwood m-a muşcat.
Bună seara, domnule.
Dacă v-aş putea deranja o clipă...
Caut pe cineva. O cheamă Katerina Petrova.
A fost văzută ultima dată în afara Londrei, în 1492.
Este fugară. Trebuie să o găsesc.
Trebuie să o întreb de ce m-a abandonat.
Nadia ?
Te rog. Trebuie să ştiu.
Nadia, sunt chiar aici. Sunt chiar aici.
Visam cum te-am căutat din sat în sat.
Ştiu. Te-am auzit.
Ai spus că te-am abandonat.
Mi-ai fost smulsă din braţe când erai bebeluş.
E complet diferit. Nu pentru un copil fără mamă.
Ştii, toată vina asta, ucide tot amuzamentul
din relaţia mamă-fiică.
Îmi pare rău că te-a muşcat Tyler, dar nu vei muri.
- I-ai cerut lui Klaus sânge ? - Doamne, tu chiar delirezi.
Nadia, nu i-ar plăcea nimic mai mult decât să-mi vadă fiica murind.
- Nu vrei să rişti să fii descoperită. - Nu, nu vreau.
De aia l-am chemat pe el.
Mă bucur să te cunosc. Sunt Dr. Maxfield.
Şi, din fericire pentru noi,
nimic nu i-ar place mai mult decât să-ţi studieze sângele.
Veninul de vârcolac nu e aşa uşor de găsit.
- Pleacă de lângă mine. - E-n regulă. Nadia, e-n regulă.
Ascult-o pe mama ta.
Veninul din sângele tău e o toxină cu proprietăţi chimice de bază.
Odată ce îi studiez componenţa, pot crea un antidot.
E-n regulă. Haide, haide, iubire.
Dacă ştiam că trebuie doar să mor ca să-ţi distrag atenţia de la Stefan,
aş fi încercat să mor mai devreme.
Dacă încerci să mă faci să mă simt vinovată...
Aproape că merge.
- Mă bucur că eşti aici acum. - Şi eu.
Voi fi o mamă mai bună, începând de acum.
Îţi promit... Îţi voi salva viaţa.
JURNALELE VAMPIRILOR
E genială.
Noi nu am observat câteva săptămâni că a intrat Katerine
în corpul Elenei şi tu doar atât ai de spus ?
Da.
Şi îţi dai seama că nu Elena s-a despărţit de tine, ci Katherine.
Bun... Deci, micul tău masacru cu Enzo,
în care l-ai ucis pe Aaron, aproape că l-ai ucis pe Jeremy,
ai încercat să-l ucizi pe Wes,
dar te-ai infectat cu virusul de spintecător,
e doar reacţia ta faţă de Katherinei.
Încerc să înţeleg de ce i-ai spune unui vampir înfometat,
însetat de sânge şi spintecător de vampiri, că duşmanul lui
e încă în viaţă, bine-mersi, în timp ce el e închis în celula asta
şi nu poate face nimic în legătură cu asta.
- Am totul sub control. - Aş vrea să aud asta.
Stai puţin. Katherine e încă în viaţă ? Cum e posibil ?
Îţi aminteşti când iubitul Nadiei, Gregor, a intrat în capul tău ?
E cam acelaşi lucru. Katherine e pasager în Elena,
doar că este mai rău, pentru că se pare că nu am observat niciunul.
A fost la mine acasă. Cum de nu ne-am dat niciunul seama ?
Pentru că e Katherine şi deşteaptă,
şi uneltitoare şi vicleană, iar noi, cei mai răi prieteni.
Nu are sens. Mi-a salvat viaţa.
M-a resuscitat când Enzo a încercat să mă omoare.
- Katherine nu ar face niciodată asta. - De asta a fost atât de credibilă.
A jucat-o foarte bine pe Elena.
Dacă te lăsa să mori, ne-am fi prins.
Am dormit la un metru de ea.
Mi-a ales rochia pentru balul amărăciunii.
Şi am lăsat-o să-mi folosească pasta de dinţi.
Te-a ademenit într-o cameră de hotel ca să se sărute cu tine ?
Datorită ei am aflat despre tine şi Klaus.
Bineînţeles. Dumnezeule.
Deci, cum o ucidem pe căţea ?
Ei bine, pasagerii pot fi daţi afară din gazdă.
Am văzut asta la Matt.
Gregor a murit şi Matt a trăit.
Nu trebuie decât să o înjunghiem cu cuţitul Călătorilor.
Încă am cuţitul pe care mi l-a dat Nadia.
- Perfect. Du-te şi ia-l. - Staţi puţin, e vorba de Katherine.
Va mirosi atacul de la un kilometru. Trebuie să o facem să vină la noi.
Să lase garda jos. Să o încolţim.
Sunt şanse mari să o vezi azi. Sunt sigur că am muşcat-o pe Nadia.
Cum adică ai muşcat-o ?
Adică, o ataca pe Caroline şi se poate să o fi capsat puţin.
Şi abia acum menţionezi asta ?
Băieţi, concentraţi-vă. Tyler are dreptate.
Katherine nu o va lăsa baltă pe Nadia
decât dacă identitatea ei nu este compromisă.
Şi asta ce înseamnă ?
Trebuie să o invităm la ceva la care Elena nu ar spune nu.
O petrecere surpriză ? Serios ?!
Voiam o zi la spa. Încearcă tu să simţi moartea
oricărei fiinţe supernaturale care trece prin tine
ca să ajungă pe Lumea Cealaltă.
Nu zic că nu meriţi.
În plus, ziua ta este abia peste o săptămână.
Aşa, va fi o surpriză.
Nu cred că Bonnie ar vrea o mare petrecere pentru ziua ei.
Bineînţeles că vrea.
Deci, când poţi să vii la Stefan să ne ajuţi cu organizarea ?
- Nu pot. - Nu poţi.
Aş vrea dar, nu pot.
Fac aranjamente pentru înmormântarea lui Aaron Whitmore.
Singurul motiv pentru care Damon l-a ucis
e pentru că ne-am despărţit, aşa că simt că îi datorez asta lui Aaron.
- Înţelegi, nu ? - Bineînţeles.
Nu, e chiar frumos din partea ta.
Elena, eşti aşa de populară.
- Bună, Bonnie. - Bună. Cum merge treaba ?
Pari obosită.
Da. A trebuit să fac noapte albă pentru examenul de la sociologie,
apoi m-am trezit cu un sabat de vrăjitoare moarte
trecând prin mine spre Lumea cealaltă.
Scuze. Îmi plâng de milă. Nu e genul tău.
Nu, înţeleg perfect.
Tu eşti ancora acum. Probabil că e epuizant.
Vrei să ieşim la o cafea ? A fost o zi grea, ştii ?
Da...
Îţi va părea o nebunie, dar acum sunt la spa
cumpărându-ţi un voucher-cadou pentru ziua ta.
Trebuia să fie o surpriză, dar... Surpriză !
Mi-ai citit gândurile. Tipic pentru tine.
- Ne vedem mai târziu. - Bine.
De ce sunt aşa de insistenţi azi ?
Ce faci ?
Poftim. Bea.
- Am nevoie de mai mult. - Îmi pare rău...
- Asta nu a fost nimic. - Exact 100 ml.
În timp ce erai afară, omorând vampiri, ai spus că un vampir te ţine opt ore.
Aşa că prietena noastră Caroline a făcut un calcul...
- Caroline ? - Relaxează-te, a avut un calculator.
Deci, 100 de mililitri de trei ori pe zi
ar fi suficient să te ajute să-ţi ţii foamea sub control.
- Adică, să mă ţineţi sub control. - Să nu-i smulgi capul cuiva.
Ne vom ocupa de criza ta după ce o recuperăm pe Elena.
Mă ocup eu de criza mea. Dă-mi drumul de aici.
Îl voi găsi pe Wes şi voi lua antidotul.
Şi apoi ? Vei pleca din oraş ?
Să mă laşi pe mine să-i spun Elenei tot ce ai făcut
după ce ai crezut că s-a despărţit de tine ?
Nu.
Pe cine suni, amice ?
Katherine a găsit multe scuze
şi presimt că pe mine nu mă va putea refuza.
E telefonul tău. Sună Elena.
Răspunde.
- Elena. Bună. - Bună ! Ce mai faci ?
Ştii tu... Dependent, flămând...
Nimic nou.
Acum că lucrurile s-au mai aşezat, speram că, poate,
putem discuta ce s-a întâmplat la fermă.
- Ne putem vedea ? - Sigur.
De ce nu vii acasă să vorbim ?
Perfect. Ne vedem curând.
Bine. Pa.
Damon ştie că a încercat să mă ucidă acum mai puţin 24 de ore.
Niciun osişor de vampir din corpul lui
nu ar vrea s-o pună pe preţioasa Elena
într-un asemenea pericol din nou.
Totuşi, e disperat să o vadă. Precum restul prietenilor ei.
Şi-au dat seama.
E ilogic.
A evitat încercările tuturor de a încerca să o ducă aici,
iar acum se oferă voluntar să vină ?
- Doar dacă nu... - Dacă nu ?
Mă testa. Ştie.
Bani pentru informaţie.
Mi s-a spus că ai văzut-o pe Katerina Petrova ucigând un om cu sânge rece
în afara palatului Versailles. Vreau să ştiu dacă e adevărat.
Vreau să ştiu ce fel de om e mama mea.
E fugară de...
228 de ani.
Ai leşinat în maşină. Nu am vrut să te trezesc.
Perfect.
Nu pot face pace cu universul.
Nu vorbi astfel. Te-am adus aici ca să te pot ascunde
până Wes găseşte o cale să te vindece.
Acum ar trebui să pleci. Cât mai poţi.
Nu are rost să încerci să mă salvezi.
Eu nu am crescut o laşă.
Şi promit... Când te faci bine, plecăm.
Împreună.
Bineînţeles. Cu cât ajunge mai departe,
cu atât se împuţinează şansele de a o revedea pe Elena.
E destul de rău că nu am recunoscut-o pe Katherine,
acum am şi distrus singurul avantaj.
Nimic din ce o vrajă de localizare nu poate rezolva.
Lasă-mă să ghicesc. O problemă de viaţă şi de moarte ?
Oarecum. Mai ţii minte acea vrajă de localizare
pe care am făcut-o deunăseară ?
Sigur. L-am salvat pe el.
Apropo, pentru puţin.
Acum, avem nevoie să-i găseşti sora.
De ce ? A fugit de acasă ?
Nu, posedată de dublura ei malefică.
- Bine... - Liv.
- Ne ajuţi ? - Pot fi convinsă.
Am nevoie de sânge.
Ai mâncat acum 30 de minute.
Sau îmi poţi da câteva înghiţituri din sângele ăla de hibrid.
Pot să plec şi să mă răzbun pe Wes.
Nu se va întâmpla.
Îţi pot pune o întrebare, fără să faci pe vârcolacul cu mine ?
- Am de ales ? - De ce mai eşti aici ?
Eu sunt hibrid, iar tu ai nevoie de o dădacă.
Nu, de ce eşti aici, în Mystic Falls ?
Întreaga ta familie e moartă
şi nu te văd luându-ţi o slujbă la Grill.
Totuşi, nu te văd cu hanoracul de la Whitmore.
Ceva îmi spune că o mică voce masochistă din capul tău
încearcă să te convingă
că tu şi Caroline încă mai aveţi o presupusă şansă.
Cred că ai destule probleme ca să îţi faci griji şi pentru mine.
Probabil că ai dreptate.
E o mică diferenţă între noi doi...
- Vrei să auzi ? - Nu chiar.
Vezi tu, chiar după toate lucrurile îngrozitoare pe care le-am făcut,
Elena încă m-a ales. Fiindcă luptă pentru mine.
Caroline, pe de altă parte, a ales varianta nucleară.
Ştii butonul ăla mare şi roşu
ce distruge o relaţie o dată pentru totdeauna ?
Culcându-se cu tipul care ţi-a ucis mama
e modul ei de a apăsa pe el.
Crezi că Elena te va vrea înapoi după asta ?
S-a terminat, Damon. Rezolvă-ţi problema şi fugi.
- Departe. - Plănuiesc asta.
Cum e New Orleans în perioada asta ?
Chiar crezi că Elena te va ierta ?
Uită-te la tine. I-ai ucis prietenul.
Aproape că i-ai ucis fratele. Era s-o omori pe ea.
Eşti o glumă, Damon.
Spune tipul care tânjeşte după fata care s-a culcat cu Klaus.
Nu ştii nimic despre mine.
Ştiu cum să te bag în celula asta.
Eşti gata să schimbi gardianul... Dumnezeule.
- Dumnezeule. Tyler ? - Sunt bine.
- S-a hrănit cu tine ? - Am spus că sunt bine.
- De ce ai intrat aici ? - De ce crezi ?
Damon a ştiut exact cum să mă enerveze.
Ce naiba s-a întâmplat ?
Cred că Damon s-a dus după Wes.
Colierul Elenei, lumânări, hartă.
Dă-mi mâna.
Eşti fratele Elenei. Aveţi o legătură de sânge.
Aşa că, dă-mi...
De fapt, e vărul ei. E o poveste lungă.
Nu contează. E destul de aproape.
Nu aşa... Nu aşa te-am învăţat.
Relaxează-te, dle Miyagi. Încerc să mă îmi intru în stare.
Încă o dată, ce zic ?
- Elena seamănă cu tine ? - Aceeaşi culoare la păr.
Şi ochii ? Sunt la fel de frumoşi că ai tăi ?
Chiar e necesar ?
Îmi pare rău. Caut dublura surorii sau verişoarei lui
în minte. Vreau orice mă ajută.
Sora ta îşi petrece mult timp în biserică ?
- Pleci ? - Merg să văd ce face Wes.
Îi ia prea mult.
Ai grijă ! Te caută toţi.
Asta nu m-a mai oprit până acum.
E cineva ?
- Care-i treaba, doctore ? - Cum m-ai găsit ?
L-am sunat pe prietenul meu Enzo şi l-am întrebat
despre mică aventură avută cu tine.
Trebuie să spun, ai suferit o retrogradare.
Să înţeleg că societatea Augustine a dat de greu.
Nu există nici o societate Augustine, Damon.
Sunt doar eu.
Atunci, înseamnă că pe tine de caut.
Vezi, am un drumul ăsta lung de parcurs
ca să îmi recuceresc fosta iubită,
dar nu am nici o şansă dacă poftesc la sângele ei.
Înţelegi ?
Chiar dacă te vindec de virus, ce o să se schimbe ?
N-o te mai hrăneşti cu prietenii tăi
şi o să te hrăneşti din nou cu oameni nevinovaţi ?
Asta crezi că o va impresiona pe Elena Gilbert ?
Uită-te la mine. Tu mi-ai făcut asta.
Nu eu ţi-am făcut asta. Tu eşti asta.
Eu doar ţi-am pus o oglindă în faţă.
Acum e rândul meu să mă joc de-a doctorul.
- A fost distractiv. - Crezi ?
Înseamnă că ai încredere în Rebekah.
- Ce ?! - Fii atent. O să îi fur cerceii...
Şi tu nu vei spune nimic.
Vezi ? Îţi petreci timpul cu un vampir adevărat
şi nici măcar nu foloseşti verbină. Încredere.
Eşti sigură că e ?
Am recunoscut-o pe ringul de dans.
Sperăm că ştie ceva
despre vampirul preferat al fratelui ei Klaus..
Katherine Pierce. Poate ai auzit de ea ?
Da. Da, am auzit de ea.
O cunosc. Ce-ţi pasă ?
Pentru că e mama mea.
Şi mi-ar plăcea tare mult să o cunosc.
Îţi voi lua inelul.
Asta îmi dă un motiv să te revăd.
Wes ? Ce naiba îţi ia aşa de...
Nu. Nu. Te rog, nu. Nu.
Nadia, mă întorc la biserică imediat.
Nu mai e a biserică. E acasă cu mine.
Stefan, de ce e telefonul Nadiei la tine?
Nu mai are mult de trăit, Katherine.
Nu ştiu despre ce vorbeşti.
Ştiu că eşti tu şi ştiu că îţi pasă de Nadia.
De asta am adus-o aici.
Demonstrează. Dă-mi-o la telefon.
Katherine ? Fugi !
Poţi oricând să fugi, Katherine. Asta faci cel mai bine.
Sau poţi să mergi acasă şi să îţi vezi fiica
pentru ultima dată înainte să moară.
E alegerea ta.
- Ai mâinile reci ca gheaţa. - Gregor.
Nu, sunt Matt. Nu sunt...
Gregor, îmi pare rău că te-am trădat.
Am făcut-o pentru mama. Am făcut totul pentru ea.
- Ştiu. - Mă ierţi ?
Da. Te iert.
E în regulă.
Eu... Nu vreau să mor. Nu vreau să mor.
Ce se va întâmpla când voi muri ?
Te voi ţine de mână...
Şi o să mergi pe Lumea Cealaltă.
- Aşa, pur şi simplu. - O să doară ?
Nu o să simţi nicio durere.
Am venit să îmi văd fiica.
Nadia.
- Te-ai întors pentru mine. - Nu te mai părăsesc.
Ai găsit cum să mă salvezi ?
Sângele lui Klaus te-ar fi salvat...
Dacă i-aş fi cerut...
- Te-ai fi dat de gol. - Dar tu ai fi rămas în viaţă.
Iar acum e prea târziu.
Numele mamei mele e Katherine. O caut.
M-ai găsit. Nadia, sunt chiar aici.
E o mincinoasă. Şi o criminală.
Manipulează. Trădează.
Ar face orice să supravieţuiască.
Nadia. Nu, sunt... Sunt chiar aici.
Nadia, uită-te la mine. Uită-te la mine.
Sunt aici. Sunt chiar aici.
Îmi caut mama.
Nu aşa ar fi trebuia să fie viaţa ta.
Să îţi cauţi mama 500 de ani, iar ea să se dovedească
a fi eu.
Lasă-mă să îţi arăt cum ar fi trebuit să fie viaţa ta.
Cum ar fi arătat ziua perfectă.
Stăteam împreună o căsuţă. Era o zi obişnuită de vară.
Te jucai afară.
Aşa că, erai obosită şi era timpul să te culci.
Îmi povesteai despre fortul pe care îl construiai.
În pădure, lângă râu.
Am întrebat dacă pot să vin în vizită.
Şi ai spus că la răsărit, de dimineaţă.
Iar eu am spus: "Noapte bună, Nadia."
Somn uşor.
Mama ta te iubeşte.
Deci...
Asta a fost.
Bună, Katherine.
Nu credeai că o să ratez asta, nu ?
În regulă... Deci.
Cine are cuţitul ?
Care dintre voi o va omorî pe Katherine Pierce cea greu de prins
odată pentru totdeauna ?
Ce ? Deodată, toată lumea a amuţit ?
Când eram pe patul de moarte, toţi aveaţi multe de zis.
Tu, Tyler ?
Pentru că am declanşat blestemul vârcolacului ?
Pentru că ţi-am dat o identitate şi te-am făcut să contezi ?
Nu ai făcut nimic pentru mine.
Te rog, Tyler.
Dacă nu intram în viaţa ta, ai fi doar un ratat
cu o mamă alcoolică şi cu probleme de comportament.
Nu. Nu face asta.
Şi tu...
Nu îmi fac griji că tu mă vei omorî.
Fiindcă ştim amândouă că te-am făcut mai bună transformându-te în vampir.
- Adio, Katherine. - Adio, Caroline.
Singura fată de aici
care îţi apreciază frumuseţea.
Nu m-ai înjunghia în inimă, nu ?
Nu, nu cred.
Tu sigur vei rămâne cel mai bun cavaler pe care nu l-am avut.
- Ei, bine... - Ei, bine.
Micuţule Gilbert, a fost plăcut să am un frate
pentru ceva timp.
Când nu erai al naibii de enervant !
Bon Bon, nu e nevoie să ne luăm rămas-bun.
Ne vedem pe Lumea Cealaltă.
Damon. Nimic nu ţi-ar face o plăcere mai mare
decât să bagi lama aia în mine.
Am mai vorbit despre asta, Kitty Kat.
Am spus tot ce am avut de spus.
Ştiu, dar eu nu am reuşit să-ţi spun ce trebuia să-ţi spun.
Îmi pare rău.
Mă învinovăţeşti pe mine pentru ceea ce eşti.
Şi îmi pare rău.
Îmi pare rău că te-am transformat.
Îmi pare rău că nu ai murit
ca un nimeni pe un câmp de luptă însângerat,
şi că tatăl tău nu a mai apucat să trăiască încă o zi
să fie făcut de ruşine de către tine.
Damon, îmi pare rău că i-am dat vieţii tale un scop.
Pasiune, entuziasm, dorinţă. Îmi pare rău că eşti cine eşti,
pentru că eu sunt cea care te-am învăţat să iubeşti.
Ne vedem în iad, Katherine.
Stefan.
Ştii, întotdeauna m-am întrebat cum ar fi să fiu iubită de tine.
Trebuie să recunoşti, pentru o clipă efemeră,
sentimentele tale au fost reale.
Sunt sigură că ăsta a fost rolul vieţii mele.
Stefan, te iubesc. Mereu te-am iubit.
Bănuiesc că aşa...
se termină povestea noastră de dragoste.
Stefan a spus că ar trebui să o îngropăm în pădure.
La naiba cu asta. Merită mai mult.
- Ai nevoie de ajutor ? - Nu. Mă descurc.
De ce nu se trezeşte ?
Când Gregor a părăsit corpul lui Matt,
şi lui i-a luat ceva timp să se trezească.
Ceea ce ne dă puţin timp
să vorbim despre ce naiba ai făcut.
Relaxează-te. Mulţumită donaţiei lui Tyler,
o să fiu în regulă câteva ore.
Câteva ore ?
Şi după ? Care e planul ?
Să îi spun tot ce am făcut.
Să se dezlănţuie iadul.
Optimist.
Nu vreau să fiu o altă Katherine Pierce.
Katherine şi-a petrecut toată viaţa fugind de problemele ei
doar ca să moară aici.
Singură.
- E greşit că mă simt... - Victorioasă ?
Tristă.
Ştiu, Katherine e o persoană oribilă, dar...
Dar tu vezi binele din oameni.
Te referi la Klaus.
Pentru că am văzut binele din Klaus.
Tu ai zis-o. Nu eu.
Muşcătura ta de hibrid a ucis pe cineva şi nimeni nici măcar n-a clipit.
Eu m-am culc cu tipul greşit cu săptămâni în urmă
şi încă mi se scot ochii.
- Ţi se pare drept ? - Nu ştiu, Care.
Poate că lumea se aşteaptă la mai mult din partea ta.
De ce ? Pentru că mie îmi e foarte uşor să fiu bună ?
Ce să vezi, Tyler, nu îmi e.
Sunt vampir.
Am aceleaşi impulsuri ca ale tale.
Aşa c, am voie să mai greşesc din când în când.
Da, m-am culcat cu Klaus.
Dar după ce m-ai părăsit.
A fost alegerea mea şi m-am împăcat cu ea.
Şi nu am nevoie să aud despre asta la fiecare cinci secunde.
Aşa că, treci peste sau ieşi din viaţa mea, dar...
Nu mai vreau să mă mai simt vinovată.
Asta e pentru tine, tată.
Vreau să ştii cât de dor îmi e de tine.
Glumeşti, nu ?
Ceva îmi spune că sunt în urmă cu cinci secole
legat de credinţa într-o putere supremă.
Ei bine, eşti aici. Înseamnă că a mers.
- Eşti moartă. - Adevărat.
Pe de altă parte,
prietenii tăi nu prea mi-au dat de ales.
Să folosească singura mea fiică împotriva mea ?
Dur.
Presupun că puteam să îmi petrec restul de 500 de ani fugind, dar pentru ce ?
Fiica mea era pe moarte. Stefan nu m-ar iubi vreodată.
Iar nu aveam nimic. Elena câştigă din nou.
Hai să terminăm odată.
Încep să mă satur că Elena
să primească tot ce îmi doresc.
Ce vrei să spui cu asta ?
Wes nu avea de gând să o ajute pe Nadia.
Poţi oricând să fugi, Katherine. E alegerea ta.
O zi bună.
Am reuşit să extrag veninul de vârcolac
din sângele Nadiei Petrova.
Adăugarea acestui venin va face virusul spintecătorului
şi mai letal pentru vampiri.
Doar o folosea pe post subiect în cercetarea lui
de a eradica vampirii de pe faţa Pământului.
De ce îmi spui asta ?
Elena ?
Am mai spus-o şi o voi spune iar.
Elena a avut viaţa pe care mi-am dorit-o mereu.
- Ei bine, până acum. - Katherine, ce ai făcut ?
Stefan credea că mi-a dat de ales: Să fug sau să mor.
Dar asta nu prea e cine ştie ce alegere, nu ?
Până la urmă, Nadia a fost singura persoană
din lumea asta care m-a iubit cu adevărat.
Şi nu aveam de gând să îmi las fiica să moară singură.
Dar Katherine Pierce nici nu urma să devină bună.
- Hei. - Eşti tu ?
Da.
Da, sunt eu. Sunt aici.
Am lăsat-o pe Elena cu un mic dar de despărţire.
Dacă nu pot să-l am pe Stefan, nimeni nu-l poate avea.
În regulă. Acum sunt pregătită.
Nu se întâmplă nimic. Care e ?
Nu ştiu. Nu s-a mai întâmplat până acum.
Bonnie, ce faci ? Lasă-mă să trec.
De ce nu mă laşi să trec ?
Nu ştiu. Nu controlez eu asta.
- Ce ? - Nu depinde de mine.
Atunci, de cine depinde ?
- Bonnie. - Nu te pot ajuta, Katherine.
Ce ?! Nu, nu nu !
Nu ! Nu, nu nu !