Tidigare på "The Vampire Diaries":
Vi tror att resenärerna är på väg att slå till.
Deras ledare Markos är här.
Han har varit död i århundraden. Eldoffret tillät honom nog att fly.
-Varifrån? -Andra sidan.
De har tagit över städer genom att sätta passagerare i invånarna.
De gör samma sak i Mystic Falls.
-Vi är inne. -Kroppen är otrolig.
Vänj dig inte vid den.
Du då? Några snygga tjejer?
Det var en. Hon hette Maggie.
Hon jobbade för dr Whitmore.
När hon insåg vad som hände orkade hon inte med det.
Hon bad om ursäkt och stack.
Skulle inte hon vara jättegammal om hon levde?
70 år i fångenskap, och hon var ansiktet jag klängde fast vid.
Jag vill inte dejta henne. Jag vill tacka henne.
Kan du berätta vad fan det är som pågår?
Dubbelgångarblod kan hjälpa resenärerna. Vi kan väl gå lite?
-Du stannar här. -Inte troligt.
Om du vill hitta Maggie stannar du här.
-Jag behöver dig. -Som vänner?
Jag vill inte prata med dig eller titta på dig.
-Och jag vill inte vara din vän. -Okej.
Frukost, professor Salvatore?
Nej, jag ser vad du håller på med.
-Vad då? -Distraktionstaktik.
Fokusera. Psykologi, sociologi, och antropologi delar antagandet att...
Vetenskapliga metoder kan användas för att förstå mänskligt beteende.
Mycket bra, ordagrant.
Vilket betyder att jag måste ställa svårare frågor.
-Tack. -För vad då?
Att du hjälper mig efter att Damon har sagt att vi inte kan vara vänner-
-och att han aldrig vill se mig igen.
På tal om distraktionstaktik...
-Ingen orsak. -Hej, förlåt att jag är sen.
-Vad har jag missat? -Att Stefan är en hemsk lärare.
Ovänligt. Ta tillbaka det.
Jag är förvånad att du orkar plugga.
Du vet, med tanke på...
-Med tanke på att? -Den andra sidan.
Faller samman?
-Hon är i förnekelse. -Ja.
Nej. Den andra sidan håller på att upplösas.
Som ankare lever jag bara så länge andra sidan finns.
Jag är medveten om hotet om min förestående död.
Jag kan inte göra nåt. Det kallas acceptans.
Sorgens femte fas. Kolla upp det, läraren.
-Definitivt i förnekelse. -Ja.
Bonnie, jag har redan förlorat dig en gång.
Vi gör inte om det här.
För att inte nämna vad som händer med Alaric och alla andra där borta.
Så vad ska vi göra?
Om ni slutar curla så frågar jag Liv om hon har några idéer.
Har vi inte problem med resenärer som vill ta över Mystic Falls?
Damon tar redan hand om det.
-Gör han? -Sa jag Damon?
Jag menade George.
Damon sa att han aldrig ville se mig igen.
Jag antar att vi båda är i förnekelse.
Vems äckliga kalsonger ligger under soffan?
Inte mina. Jag tvättar mina kläder.
Den är inte i kassaskåpet.
Eller köksskåpen eller garaget eller bokhyllorna.
Resenärkniven är borta.
-Gömde Tyler den där han sa? -Tydligen inte.
-Bjud in mig. -Vi hör dig bra.
Ursäkta att jag avbröt er konstiga ritual.
Jag vill bara få bort passagerarna från Mystic Falls-
-med er magiska resenärkniv, så ge mig den.
Det blir problematiskt.
Fem ord som får mig att vilja sätta nycklarna i din brösthåla.
Gilbert, hjälp mig i min kamp mot min mörka sida och utveckla, tack.
-Vi kan inte hitta den. -Så ni har tappat den?
-Den är inte här. -Du har rätt. Bjuda inte in mig.
-För jag skulle döda er båda. -Tyler gömde den i pianot.
Och när hörde du från Tyler senast?
-Var fan är jag? -Inte här.
Välkommen, Julian.
Ursäkta försiktighetsåtgärderna.
Men du är i en hybrids kropp.
Jag vet inte hur lång tid du har innan hans medvetande återvänder.
Vi har flyttat igen. Det här är åtminstone bättre.
Vårt folk ska ha det bekvämt.
Med lite tur är det snart slut med livet på fältet.
Sloan.
För 2 000 år sen förbannade häxorna vår stam-
-så att naturen vände sig emot oss om vårt folk slog sig till ro.
Vi har levt utan ett hem-
-kringströvandes som boskap.
Enligt profetian kan vi bryta förbannelsen.
Men för att häva en häxas förbannelse måste man ha förmågan-
-för att upphäva en häxas magi.
Vår trogne Sloan har erbjudit sig att vara...
Hur säger man? Försökskaninen i vårt lilla experiment.
Drick.
Är du redo, Sloan?
Jag är redo.
Vad förskaffar mig det nöjet?
Du vet inte var jag kan hitta en resenär?
Du vet, resenärer. Vagabonder och sånt.
Nej, hur så?
Två hjärndöda tonåringar insåg inte att två plus två är en kapad hybrid.
Jag avundas dig inte, kompis.
Nå, vad säger du? Utflykt?
Det finns säkert nån skrotgård vi inte varit till än.
Det är farligt att släppa Dupond och Dupont ur huset.
Det sista vi behöver är en till resenärbesittning.
Tyvärr får det bli en annan gång.
Jag är sen till ett möte.
Va?
Inget.
Inte precis inget.
Snarare en retorisk fråga hur man fixar en imploderande skärseld.
Toppen, han är här.
Känner du Enzo?
Ja, jag är inget fan.
-Vad gör du här? -Får jag inte dricka te med vänner?
Damon, din vän är inte här, och vi är lite upptagna just nu.
Men för all del, sätt dig.
Var inte oförskämd. Jag vill bara prata.
Caroline kanske sa att jag har letat efter en kvinna vid namn Maggie.
Din gäckande flickvän från dagarna i Augustine.
Maggie jobbade där som observatör.
Hon förde anteckningar om mitt beteende.
Hon kom aldrig nära, tog aldrig av järnörtsarmbandet.
Men vi pratade i flera timmar och blev fästa vid varandra.
Hon lämnade mig 1950.
Jag föreställde mig henne som lärare på universitet-
-med en familj-
-att hon skulle leva sitt liv till fullo. Ni förstår säkert.
Vad är det som pågår?
Resenärtjejen, Sloan, gav mig det här i går.
Hon höll sitt löfte.
Från Augustinearkiven, efterlämnade av vår gode dr Wes.
Ja, tänk dig hur jag kände när jag såg det.
Maggie dog tydligen 1960.
I Mystic Falls.
Nån slet huvudet från hennes kropp.
-1960, var du... -En uppskärare? Uppenbarligen.
Jag var ingen uppskärare då.
Jag beklagar angående din vän-
-men jag var inte inblandad.
Jag tänkte att du skulle säga det.
Liv.
Lite service här, tack.
Liv, vad gör du? Sluta.
-Jag kan inte. Förlåt. -Det är mitt fel. Var är Luke?
Jag tvingade killar från rugbylaget att äventyra hennes brors liv-
-så att om häxan inte lyder, dör han.
Duktig soldat.
Stefan, är du redo att tala om vad du gjorde med mitt livs kärlek?
-Be honom att använda mig i stället. -Han vill nog inte ta order.
Dessutom är jag äldre än du.
-Fem minuter äldre. -Ta ut honom härifrån.
-Vänta, vad gör ni? -Ut med honom.
För många häxor under ett tak gör mig nervös.
Jag låter er veta om han måste dö.
Järnörtsvattnet kommer att göra ännu ondare om du kämpar emot knoparna.
Killen är med i segelklubben.
Hur tvingade du hit alla?
Stället öppnar klockan åtta. Du kom hit klockan nio. Försök att tänka.
Jag släpper dem när du erkänner att du mördade Maggie.
Jag skulle jag gärna, men jag har ingen aning om vem hon är.
Det är vad den här är till för. Polisen hittade den på kroppen.
"Den tionde juni 1951.
Jag jobbar på ett dagis nu. Jag älskar barnen men är vilsen.
Apatisk.
Mars, 1953. Mina vänner har alla hittat kärleken-
-men jag lyckas inte klicka med nån.
Som om en del av min själ saknas eller är död.
Min syster sa att det finns fler män i stan. Jag kanske flyttar."
Det visade sig att hon flyttade till stan 1958.
Hon hittade en låda som hon inte hade rört på flera år.
Läkartidskrifter från 1950-
-täckta med anteckningar om en vampyrpatient vid namn 12144.
När hon återvände hade Whitmore brunnit-
-och man antog att jag hade dött i branden.
Du gillar tidskrifter, visst, Stefan?
Det här är löjligt. 1960 var jag ren.
Jag drack knappt nåt blod, än mindre dödade folk.
Bra idé. Vi ringer Damon.
Resenärer finns överallt tills man vill hitta en.
-Så jakten går dåligt? -Jag jobbar med Hardypojkarna.
Jag antar att du inte har Stefans dagböcker?
Jag vill att du kollar den åttonde november 1960 i hans dagbok.
Stefan brände sina dagböcker för tag sen. Han var sur. Varför?
Jag vill bara avgöra en debatt.
Hur som helst, jag har rätt.
Hur är det med dig, grabben? Jag hörde att du skickade iväg Elena.
Hur visste du det?
Är du med dem nu?
Inte länge till. En av dem kommer nog vara död snart.
-Öga för öga och det där. -Vänta nu, Enzo.
Du pratar med mord i rösten igen.
Tala långsamt och lugnt och berätta vad tusan problemet är.
Problemet, om du måste veta-
-är att min tjej, Maggie, hon som kom undan, inte slapp undan så länge.
Din uppskärare till bror tog en stor tugga av henne på 60-talet.
-60-talet? Stefan var inte... -Måste sticka.
Inget personligt. Bara en liten hämnd. Du förstår.
Några historiestuderanden här?
Kuggfråga. Jag fick dem att inte tala. Vi använder den här.
1960. Ford Thunderbird, Lincoln Continental.
Ovanligt kallt det året.
Tisdagen den åttonde november.
John F Kennedy kandiderade till president.
Valkvällen.
PRESIDENTENTVAL
Du är okej. Glöm att det här hände. Och spring.
Guldstjärna för impulskontroll.
Oroa dig inte. Jag dömer dig inte.
-Vem fan är du? -Maggie James.
Och du är Stefan Salvatore.
Ännu en vampyr.
Förlåt, det här är så fascinerande.
Jag har stirrat på Damons bild i flera år.
Du fick tydligen stilighetsgenerna.
Vad vet du om min familj?
I två år har jag letat efter din bror.
-Jag vet allt om er. -Varför är du så besatt av min bror?
Han kände en vän som dog. Jag hoppas att du vet var han finns.
Gör dig själv en tjänst och håll dig borta från min bror.
Han är ett monster. Han blev galen för ett par år sen.
Han går inte att prata vett med.
Bra att jag inte vill prata med honom.
Jag vill döda honom.
Så du vill att jag talar om var min bror är så att du kan döda honom.
Du sa att han är ett hopplöst fall. Jag skulle göra världen en tjänst.
Det är synd att du inte gör dig själv några tjänster.
-Det var Maggie? -Nu börjar det likna nåt.
Jag dödade henne inte. Jag ville skrämma henne från stan.
-Det det var den andra uppskäraren. -Jag har inga skäl att ljuga, Enzo.
-Är dina lögner värda Bonnies liv? -Bonnie.
Vad händer om du dör?
-Släpp mig. -Är inte du redan död?
-Ska vi ta reda på det? -Sluta.
Du har rätt. Jag dödade Maggie.
Jag rev ut halsen och slet huvudet av henne.
Jag hade helt glömt bort henne ända tills nu.
Det är sanningen.
Låt henne gå nu.
Ta henne dit upp.
-Är du okej? -Sluta spela rädd gisslan.
-Ursäkta? -Enzo må använda dig...
...som sin häxa, men om han dödar nån av dem-
-kan inte resenärerna göra som de vill med dubbelgångarblodet.
Och då vinner häxorna.
Vad klok du är. Du borde vara magilärare.
Blondie, det är inte läga att ignorera mina samtal nu.
Du är den enda som är borta. Jag vet inte var Elena och Stefan är.
Ring åtminstone din mamma.
Varför så intresserad av Mystic Falls historia?
Du vet när ens bror dödar ens ende väns tjej och man är fast i mitten?
-Nej. -Fråga inte då.
-Okej, 1960. -Ja.
Ett rån rapporterades den 9 november.
Nej, den åttonde. Han är väldigt noga med datumet.
Det skulle vara Maggie James.
Dog den åttonde november 1960. Olöst mord.
Potentiellt en seriemördare.
Stefan hade rätt.
-Han dödade inte Enzos tjej. -Hur vet du det?
För att jag gjorde det.
Det är enda sättet att få ut dig.
Gör mig till vampyr.
Jag ska rädda dig. Vi rymmer tillsammans.
Vill du inte vara med mig?
-Mer än nåt annat i hela världen. -Då är jag redo.
Dr Whitmore är tillbaka. Skynda dig.
Kom närmare.
Ta min hand.
Gå, Maggie.
Gå och kom aldrig tillbaka.
Och när du går, glöm att jag nånsin existerade.
Glöm att jag älskar dig.
Vänta.
Den ramlade från handleden.
Förlåt.
Var var vi då?
Sluta. Han fattar.
Förlåt? Jag hörde dig inte med allt...
Förlåt, finns det en mer passande reaktion på tortyr?
Jag trodde jag hjälpte dig genom att lära dig magi...
-...och du är mäktigare än jag var. -Det är inget personligt.
Det var vårt jobb att skydda dubbelgångarna. Du var min väg in.
Det du lärde mig lärde jag mig i första klass.
Vet häxpakten att andra sidan faller samman?
Är du rädd för att åka ut?
Det handlar inte om mig. Jag har vänner där.
Min mormor. Det måste finnas nån förtrollning, nån ritual eller nåt.
Jag brukade också skrika. Men för mig var det mest fingrarna.
Alla blodiga fingrar.
Som om jag var en skål med deg.
Det här är deprimerande.
Är stadiumplacering nödvändigt?
De här människorna skrämmer mig.
Är det där ett dolt försök att få mig att släppa gisslan?
Förlåt, var det dolt? Släpp gisslan, för fan.
-Vems sida står du på? -Finns det olika sidor nu?
Du var där med mig i Augustine. Säg inte att du har glömt-
-hur det var att hålla fast vid det som hindrade din smärta.
Enzo, jag fattar.
Tanken på Maggie var din säkerhetslina till världen-
-det enda som hindrade dig från att stänga av. Men hon är död.
Det står nog om det i Elenas psykologibok.
-Är ni pluggarkompisar nu? -Vad gör du?
Saken är den, att jag visste inte att hon var din Maggie.
Vad snackar du om?
Hon sa inte vad hon hette när vi träffades.
När var det?
Den åttonde november 1960.
-Hej. -Jag hade fått ett meddelande...
...om en dam som ville bjuda på en drink.
Jag var nyfiken.
Ett av de tätaste presidentvalen i USA-
-vilar i händerna på det amerikanska folket.
Jag vill intervjua dig för en artikel jag skriver.
Jaså? Vad då? "Life Magazine"?
Nej. Jag skriver för "Whitmore College Alumni Gazette".
-Var är min tändare? -Whitmore.
Jag har tillbringat mycket tid där.
Då minns du branden -58.
-På Whitmore? -Tydligt.
Det var otroligt varmt.
Högljutt, mycket skrikande. Hörde jag.
Det citatet är nog lite för ytligt för "Gazette"-
-eftersom över ett dussin människor dog.
Känsliga läsare. Jag förstår.
Jag har en knapp i mitt huvud.
När jag känner nåt jag inte vill känna-
-klick, och så försvinner det.
Lätt som en plätt.
Du är verkligen ett monster.
Jag är inte så förtjust i nålar.
Åh, en Augustine.
Så uppfriskande av dig att hitta mig.
Jag brukar behöva jaga er.
Och firandet kan börja.
Om hon hade injicerat järnörten hade det blivit annorlunda.
Hon hade inte en chans mot mig.
Och du fick det att se ut som om jag gjorde det?
Maggie var Enzos hopp, du var mitt-
-och när du inte märkte att jag var borta i fem år-
-så blev jag arg.
Du dödade Maggie.
Utan att ens blinka.
Jag var inte mig själv. Jag gjorde mycket hemskt.
Men inte för att göra ditt liv till ett helvete-
-utan för att jag inte brydde mig.
Gör vad du måste. Om du vill döda mig-
-om du vill hata mig, gör det, men det här är mellan oss.
Det är det som är problemet, Damon.
Jag vill inte hata dig.
För om jag hatar dig så har jag inget kvar.
Det finns ett annat alternativ.
Glöm att jag älskar dig.
För att kunna rädda mig själv och lämna dig-
-var jag tvungen att stänga av min mänsklighet. Så det gjorde jag.
Och jag kände ingenting. Inga samvetskval. Ingen ånger.
Ingen smärta.
Du skulle bara våga. Hör du, Enzo!
Så där, ja.
Du har rätt. Jag är helt bekymmersfri.
Hur mår du?
-Ljusen... -Det är en del av din övergång.
Vampyrer uppkom ur häxors magi.
Och det står i profetian-
-att de sista två dubbelgångarnas blod upphäver häxmagi.
Det sista av vårt dubbelgångarblod.
Det här är kul, att inte bry dig.
Ja. Fri från känslor, hej då, mänsklighet.
Skål för Maggie James, som jag känner lycksalig likgiltighet för.
Vi sticker härifrån. Vart var det du ville?
-Kapstaden? -Kap Horn.
Ännu bättre.
Okej. Alla är fria att gå. Föreställningen är över.
Oroa er inte, jag fick er att tro att ni studerade-
-som de duktiga elever ni är.
Förutom du. Stanna.
Jag vill testa en sak.
Nej!
Jag känner mig inte ens tvungen att säga tack.
Den jäveln. Han tog Elena. Vi sticker.
-Nej. Stefan. -Jag går och söker efter Enzo.
Han kommer att döda henne, det vet du, va?
-Jag tar hand om honom. -Damon.
-Jag tar hand om honom, sa jag. -Han vill skada dig till varje pris.
Du kan inte rädda honom.
Häxan är döende.
-Drick. -Liv, du är okej.
Du är okej.
-Tar du hand om det här? -Ja, gå.
Enzo, du måste hitta mig, okej?
Jag ger dig en biljett till Kap-var- det-nu-ligger. Jag kan följa med dig.
Ingen kommer att sakna mig här.
Men skada inte Elena.
Okej?
Låt henne vara. Jag lovar att aldrig be om nåt igen.
-Du hade dödat mig om du ville det. -"När" jag vill det, menar du.
-Jag vet hur du känner. -Jag känner ingenting.
Du är bara förvirrad.
Tror du att det är svaret?
Du bidar bara tid tills den kommer tillbaka.
Jag vet varför Damon inte vill se dig längre. Du håller aldrig tyst.
-Hör du. -Stefan. Var är din storebror?
Jag vet inte. Jag antar att jag hittade dig först.
Aj. Hoppas den är försäkrad.
-Kan kolla om min bror är okej? -Det är redan gjort. Han mår bra.
Du kommer nog att få sparken.
Antagligen.
Du frågade om du kunde göra nåt åt andra sidan.
Har du kommit på nåt?
Ta farväl av dina vänner, Bonnie.
Den andra sidan är som en trollformel.
Du vet hur det funkar.
Precis som ett recept eller en matteekvation.
Ta bort en komponent och allting imploderar.
När resenärerna lät Markos komma undan...
Men det finns alltid en ny formel, ett kryphål, ett offer. Något.
Jeremy älskar dig, Bonnie.
Han förtjänar att få veta att du ska iväg.
Elena!
Elena.
Du är okej.
Du borde ha dödat mig när du hade chansen.
Fast Damon hade blivit rasande.
Det är dags att vi slutar dalta med honom.
Var är min tändare?
Maggies tändare, menar jag.
Jag undrar vad hon tycker om det här.
Vem vet vad som finns där bortom för en vanlig människa som Maggie?
Förmodligen ingenting. Det är lika bra att hon inte ser det här.
Det skulle nog göra henne upprörd.
Ska vi brinna tillsammans, du och jag?
Kanske bara du.
Min bror, han ser nåt gott i dig.
Och du? Tror inte en del av dig att jag kan bli frälst?
Inte när dina känslor är avstängda.
Du slutar inte innan du dödar Damon.
Eller ännu bättre, vore det inte en ljuv hämnd-
-att Damon får veta att du dödade hans bäste vän?
Ha ett kul samtal med din bror.
Enzo, du måste hitta mig, okej?
Enzo Kap Horn blir det
-Hej. -Hej.
-Är du okej? -Ja, jag mår bra. Jag är...
...bara lite förvirrad hur jag kom hit.
-Är Bonnie här? -Nej, hon kom aldrig tillbaka.
Enzo är död.
Gjorde du...
Ja.
Vet Damon?
Jag dödade min brors enda vän.
Det har varit ett tufft år för Damon.
Vore det inte lättare om omänsklige Enzo bara åkte i väg-
-och aldrig hörde av sig igen?
-Jag vet inte om jag kan... -Lyssna.
Damon tror att Enzo lämnade stan.
Så måste det förbli.
Vi fick honom knappt tillbaka. Det här skulle förgöra honom.
Snälla.
Vi tror att Tyler är med resenärerna.
Och vi är fast här eftersom Damon skulle döda oss om vi gick.
Tack.
-Får jag prata med Jeremy en stund? -Ja.
-Jag är glad att du är okej, Bon. -Tack.
-Okej. Du ser superallvarlig ut. -Gör jag?
-Det är nog inget. -Bon, kom igen. Vad är det?
Hela grejen med den andra sidan, jag vet inte vad det är som pågår.
Men om den skulle försvinna...
Liv kanske kan rädda mig, så...
Ja.
Förlåt. Vänta, det är Stefan. Hallå?
Vem är du med nu?
Jeremy. Hurså?
Enzo är död och jag vill inte betynga dig, men Damon får inte veta nåt.
-Bonnie? -Ja, jag förstår.
Skadekontroll?
-Vad händer? -Nån gick över till andra sidan.
Förmodligen en varulv eller nåt.
Visst. Behåll din lilla hemlighet. Du kommer att se mig igen.
Nämnde jag hur bra jag är på att hämnas?
Sanningens ögonblick.
Är du fortfarande en vampyr?
Eller är profetian sann?
Fick dubbelgångarblodet dig att återgå till din mänskliga form?
Det läker inte.
Jag är ingen vampyr längre.
Gratulerar.
Om vi kan upphäva magin i Mystic Falls-
-kan vi upphäva förbannelsen som hindrar oss från att hitta ett hem.
Vi får äntligen slå oss till ro.
Tyvärr kommer du inte kunna njuta av det med oss.
Dubbelgångarblodet tar bort magin.
Men utan magin vampyrmagin som höll henne vid liv-
-har Sloan återgått till sitt mänskliga tillstånd.
-Så nu är hon bara... -Död.
Precis, Julian.
Hon är död.
Sånt är ödet för alla vampyrer som vill bo i vårt nya hem.
Vi är nästan redo att börja arbeta.
Fast-
-vi kommer att behöva mycket mer blod.
Jag vet.
Jag vet vad du tänker.
Jag klantade mig.
Det är mitt fel att Enzo vill döda oss. Allt är mitt fel.
Och jag fixar det, okej?
Han fanns där för mig. Jag tänker finnas där för honom.
Jag ska hämta tillbaka honom. Jag fixar det.
Glömde jag nåt?
-Jag tittade till Elena. Hon mår bra. -Ja, jag vet.
Jag hittade henne. Jag tog hem henne, stoppade om henne.
Lämnade du ingen lapp?
Jag behöver inte samla poäng för gott uppförande längre.
Det som hände i dag var inte ditt fel.
Det var ädelt av dig, broder.
Vi vet båda att det inte är sant.
Jag tycker i alla fall att du ska lämna Enzo ifred.
-Jag kan inte. -Kom igen, Damon.
-Han är inte ditt ansvar. -Får bara du spela hjälte?
Tror du inte jag klarar det?
Jag tror inte att han är värd att rädda.
-Du vet inte vad du pratar om. -Jaså?
Vet du vad du inte visste?
När jag var i cellen, varje gång jag sa nåt hemskt om dig-
-eller klandrade dig för att du inte räddade mig, hjälpte Enzo mig.
-Jag vet att ni stod varandra nära. -Enzo påminde mig...
...att jag åtminstone hade en familj.
Det var mer än hade.
Han avundades mig för att jag hade en bror.
Till och med en sopig en som mig?
Till och med en sopig en som dig.
Han försvarade dig även fast han inte kände dig.
Sa att det var bra att vi kände folk-
-som lever sina liv helt fria från vårt Augustine-helvete.
Folk som gör det värt att behålla vår mänsklighet för.
För att vi älskar dem.
Varje gång jag ville ge upp hoppet om dig-
-hindrade Enzo mig från att hata dig.
Därför måste jag hjälpa honom.
Jag är skyldig honom det.
Och det är du med.
Det är för sent att gottgöra nåt, Damon.
Du känner mig. Jag släpper aldrig en bra vendetta.
Och den här har knappt börjat. ig en bra vendetta.