Din episoadele anterioare...
Călătorii sunt pe cale să acţioneze. Liderul lor, Markos este aici.
Sângele ultimelor dubluri poate rupe blestemul vrăjitoarelor
care ne împiedică să ne găsim locul. Putem desface blestemul ăla.
- Unde naiba sunt ? - Bine ai revenit, Julian.
Te-ai făcut pasager în corpul unui hibrid.
Ceva nu e în regulă aici, Bonnie.
Orice au făcut călătorii, pe oricine au reuşit să scoată,
a speriat vrăjitoarele.
Dar tu ? Vreo fată drăguţă ?
Da, a fost una. Numele ei era Maggie.
70 de ani de captivitate, şi ea era chipul de care mă agăţam.
Nu am ştiut că este Maggie a ta.
Nu te vei opri până nu-l vei ucide pe Damon.
Va fi o răzbunare plăcută când Damon va afla că i-ai ucis cel mai bun prieten.
Damon crede că Enzo a plecat din oraş.
Aşa trebuie să rămână.
Trezeşte-te, iubitule.
Mi-a fost dor de tine.
Julian ? Tot tu eşti ?
Da. Un coşmar.
Ce spuneai ?
Sunt mereu dispus pentru o mică ciudăţenie, dar...
Ordinele lui Markos. Le pun pe tine imediat ce te ia somnul.
Te-ai făcut pasager într-un hibrid. Nu putem risca sa devină conştient.
Pectoralii sunt un avantaj.
- Securitatea sporită e un dezavantaj. - Maria, plecăm.
Se pare că asta va trebui să aştepte.
- Unde mergem ? - La următoarea tabără.
Care sperăm că va fi ultima.
Markos e gata să facă vraja.
- Se duce să ia dublurile. - Azi ?
Imediat ce ieşim de aici. În curând, vom putea avea o casă,
şi pot avea şi eu un şifonier.
Mai bine, două, unul pentru haine, şi altul pentru pantofi.
Julian...
Iubitule, ce s-a întâmplat ?
Deschide ochii.
Dumnezeule ! Nu eşti...
Am nevoie de ajutor ! Să vină cineva !
THE VAMPIRE DIARIES
Asta nu ne ajută.
Tot dai greş de o oră, geamănule minune,
aşa că, în momentul ăsta, nu cred că face rău.
Ştiu că nu mai ai prieteni, dar nu cred că tipul ăsta e cel mai bun înlocuitor.
Nu cred că e cel mai bun la nimic, dacă vraja de localizare e un indiciu.
- Unde e sora ta ? - S-a săturat să fie aproape omorâtă.
Pot găsi orice persoană, oriunde pe planetă.
Numai că e ceva ciudat cu prietenul tău Enzo. Nu-l pot găsi.
Enzo ?
- Nu s-a dus la Capul Horn ? - Şi-a oprit umanitatea.
Ar fi trebuit să fie dâră de cadavre până la aeroport.
- De ce îl cauţi ? - Nu ştiu, Stefan.
Un vampir cu umanitatea oprită, care mă vrea mort fiindcă i-am omorât iubita.
Poate că a angajat o vrăjitoare pentru a bloca ce face Luke.
- Este posibil ? - O vrajă de acoperire ?
- Cred că da. - Asta însemna că nu vrea să fie găsit.
Aşa că, de ce nu renunţi ?
Avem o problemă.
Markos a transformat-o pe Sloan în vampir, a pus-o să bea sânge de dubluri,
şi după un ritual de vrăjire, ea a redevenit om.
- A vindecat-o ? - A vindecat-o ca să moară.
Sângele i-a luat vampirismul, lăsând-o cum era înainte să se transforme.
- Adică moartă. Am înţeles. - Deci ucide vampirii.
- Ce înseamnă asta pentru vrăjitoare ? - Nimănui nu-i pasă. Continuă.
Ei cred că pot scăpa de tot ce e magic, ca să rupă un blestem al vrăjitoarelor.
Markos zice că nu se pot opri într-un loc fără a provoca cutremure sau incendii.
Rup blestemul ăsta, şi se mută direct în Mystic Falls.
Şi vin după mine şi Elena, astăzi.
Adică acum.
Markos a avut o săptămână sau două bune pe tărâmul celor vii.
- Acum unde e, ca să-l putem omorî ? - N-am idee.
- Mutau tabăra când am ieşit. - Veşti bune. Prietenul nostru Luke...
...este un presupus geniu în vrăji de localizare.
Călătorii se mută tot timpul. Sunt imposibil de urmărit.
Îi vor găsi pe Stefan şi Elena cu mult înainte să-i găsim noi.
Dar ce zici de blocarea vrăjii de localizare ?
Este suficient de simplu pentru tine ?
Dacă ambele dubluri sunt în acelaşi loc, da.
Tu eviţi întreaga populaţie vorbitoare de cehă şi afli cum îl găsim pe Markos.
Cum ar trebui să fac asta ?
Ai un călător în tine.
Adică, mi-am pus speranţa că o să-ţi dai tu seama cum.
Între timp, tu, eu şi fosta noastră prietenă plecăm într-o excursie secretă.
Sună grozav.
E o idee groaznică.
Şi ce vrei să spun ? "Nu, Damon. Va fi stânjenitor
ca noi trei să mergem la cabana tatălui Carolinei,
pentru că ţi-am ucis cel mai bun prieten şi Elena îmi păstrează secretul" ?
Trebuia să-i spunem.
Nu cred că va putea face faţă.
Pentru că Enzo e mort, sau pentru că tu l-ai ucis ?
Oricare din ele. Amândouă. Nu ştiu. Oricum...
Veşti bune !
Nu trebuie să fim invitaţi înăuntru,
ceea ce este foarte trist, dacă te gândeşti bine.
- Am întrerupt ceva ? - Nu, nu. Noi doar...
Despachetam.
Poftim.
Bine.
Şi unde e Damon acum ?
- Îl ajută pe Luke să se instaleze. - Îl ajută pe Luke sau mă evită pe mine ?
Chiar crezi că nu vrea să fie în preajma ta ?
Păi, a spus:
"Nu vreau să-ţi aud vocea, nu vreau să-ţi văd faţa."
Pentru că e prea greu pentru el.
Cine crezi că te-a adus acasă aseară ?
- Pe bune ? - Da. Te-a băgat în pat.
Au fost în circumstanţe extreme. Enzo aproape m-a omorât.
Probabil ţi-a citit o poveste frumoasă, de noapte bună.
Opreşte-te ! Eşti persoana cel mai puţin folositoare, din câte cunosc.
Pentru un pereche de ţinte dubluri, voi doi păreţi să luaţi asta în glumă.
Da. Păi, ştii...
Un trib de vrăjitori aspiranţi vrea să ne golească de sânge
şi să elimine toate fiinţele supranaturale. Am avut zile mai rele.
Am crezut că o să mă simt mai bine.
Confortabil.
Da. Caroline mă invita aici înainte ca părinţii ei să se despartă.
Tatăl ei ştia poveşti de groază foarte bune.
Sper că spiritul lui nu e pe aici, plutind prin aer.
- Ai puţin respect pentru morţi. - Eu respect că e mort.
Ce zici de asta ?
Trebuia să te evit.
- Încă îţi doreşti asta ? - Da.
Nu.
Nu ştiu.
Luke făcut vraja de protejare. Stefan şi Caroline sunt aici, deci e în regulă.
- Dar dacă e prea greu pentru tine... - Mă dai afară ?
Da. Nu. Nu ştiu.
Îmi pare rău că Enzo a venit după tine. A fost vina mea. Era rănit.
- Nu e mare lucru. - Ba este. Aproape te-a omorât, Elena.
Aşa că o să-l vânez, o să-i bag minţile în cap
şi o să-l fac să-ţi ceară scuze personal.
- Ce e ? - Nu, nimic. Doar că...
Mi-am amintit, că Stefan m-a rugat să-l ajut să aducă lemne de loc.
Mă întorc imediat.
Ce e ?
Ce vom face când partea cealaltă trece în uitare, şi tu odată cu ea ?
Avem căminul pentru noi tot weekendul, şi tu vrei să vorbeşti de logistică ?
M-aş bucura mai mult de weekend dacă aş şti că vom mai putea să facem asta.
Ţi-am spus că Liv lucrează la o vrajă să mă ţină aici.
- Încă o întâlnire frăţească secretă ? - Fără secrete, îţi aminteşti ?
Tyler s-a întors.
Ar trebui să mergem acolo. Stai să-mi iau lucrurile.
Te rog.
Spune-mi mai mult despre vraja specială pe care prietena ta Liv o pregăteşte.
Ştiu că nu ar trebui să mint.
Merită adevărul, Bonnie. Lucrurile nu devin mai bune aici.
Oamenii sunt luaţi pe sus,
şi când locul ăsta dispare, tu dispari cu el.
Ştiu că trebuie să-i spun. Mai am nevoie de câteva zile cu el, înainte să...
Cum ai făcut asta ?
Cum ai mişcat asta ? Nu poţi să mişti lucruri, de pe partea cealaltă.
- Asta nu se întâmplă. - Asta încerc să-ţi spun.
Locul ăsta se destramă. Spune-i. În curând.
Speranţele false nu-l protejează.
Te protejează pe tine.
- L-am minţit în faţă. - Da, ştiu.
Dar ştii ceva ? Gândeşte-te la toate dăţile când te-a minţit el
şi consideră că sunteţi chit.
Mă bucur că găsiţi moartea mea aşa de amuzantă.
Îmi pare rău că trebuie să treci prin asta.
Pentru asta îţi pare rău ? Mă bucur că ne-am stabilit priorităţile.
Ştiu că faci asta pentru Damon, dar tot e aiurea.
Elena, asta e exact ce a vrut Enzo. Voia ca sângele să fie pe mâinile mele,
şi refuz să-i dau satisfacţia de a mă simţi vinovat de ceva.
Şi crezi că Damon va uita şi ierta ?
A mai făcut-o.
Haide. Să mergem de aici.
Asta e o descoperire interesantă.
- Pofticioaso, alea nu sunt pentru tine. - Mă gândesc.
- "Zona 51". - Opreşte-te !
"Asasinarea lui JFK" ? Ce naiba e asta ?
Distrugi jocul.
- Ce joc ? - Mimă.
Tema noastră este "Secrete cu care oamenii cred că pot scăpa nepedepsiţi".
Meryl Streep, aş vrea să ştiu cum vom mima Watergate.
- Echipa Stelena îşi va da seama cum. - Ai sugerat că voi fi în echipa ta.
Doi: tocmai mi-ai vorbit cu vocea aia critică şi cu subînţeles.
Deci ce am ratat ?
Probabil nimic.
Vorbeşte.
Nu crezi că Stefan şi Elena sunt cam... Ştii tu !
- Nu. Evident că nu ştiu. - Secretoşi ?
I-am prins şuşotind la maşină, azi-dimineaţă,
şi acum aduc lemne de foc din magazie, împreună,
ceea ce durează 20 de minute.
Acum, că ai zis asta,
Elena a devenit agitată când l-am menţionat pe Enzo.
Nu, nu. Nu vorbesc de Enzo. Vorbesc despre Stefan şi Elena.
- Cât ai băut ? - Haide !
E singură acum, voi doi aţi terminat-o.
- Cocteiluri. Bună idee ! - Eu o să fac focul.
Te ajut.
Să înceapă jocul !
Când am plănuit ziua romantică petrecută împreună,
nu mă gândeam la tine, la mine şi la alţi doi bărbaţi.
Crede-mă, nici eu nu m-am gândit.
- O parte chinul lupului, una verbină. - Cea mai proastă idee...
- ...pe care aţi avut-o vreodată. - Nu te uita la mine. E ideea lui Ty.
Astea ar trebui să ţină.
- La treabă ! - Nu că sunt singura fată de aici...
...dar nu pot să văd asta.
O să mă duc sus.
Ty, odată ce tipul ăsta iese, nu ştim când îţi vei reveni.
Un ciudat este în corpul meu. A preluat controlul aspra vieţii mele.
Numai Dumnezeu ştie ce planuri are, deci, dacă nu aveţi idei mai bune,
asta o să facem.
Bine. S-o facem.
- Cine sunteţi ? Unde sunt ? - Unde e Markos ?
Du-te dracu' !
Ca să-ţi răspund, sunt Matt, şi tu eşti în corpul celui mai bun prieten al meu,
numit şi iadul tău personal.
Maria. Julian e soţul tău.
De ce nu ţi-ai dat seama că nu are control asupra corpului ?
Nu a fost chemat decât de câteva ore.
Nu am mai văzut o gazdă să-şi revină aşa repede.
Nu ai mai văzut nici un hibrid. Găsiţi-l !
Şi făceţi-l permanent.
Cât despre restul,
vă fâţâiţi prea mult, când ar trebui să aud multe descântece.
Găsiţi-mi dublurile.
Gândeşte-te. Meditează.
Creier. Nu ştiu.
- Craniu ! Bine, craniu. - Da !
Bine. Picior. Articulaţii. Oase.
Oase, oase. Craniu şi oase.
- Da. - Craniu şi oase ! Ai ghicit !
5-0.
5-mai taci.
Bine. Să jucăm un joc numit "N-am făcut niciodată".
- Nu cred că sunt suficient de beată. - Haide ! Va fi amuzant !
- Haide. Va fi amuzant. - Încep eu.
- Nu am murit niciodată. - Noroc pentru asta !
Noroc !
Nu am fost niciodată posedat de dublura mea malefică.
Urât.
Niciodată nu am fost păcălit de o dublură malefică,
în timp ce pretindea că sunt eu.
- O lovitură josnică. - Dur, dar corect.
Niciodată nu am fost sărutată de un frate Salvatore.
Azi.
- O să bei sau... - Insinuezi ceva ?
Eu mai iau un rând. Vrea cineva...
Niciodată nu am minţit despre locul unde se află Enzo.
- Bine. Ce se întâmplă ? - Evident, nimic.
Deoarece nimeni nu bea.
Este clar că ştii jocul, nu, frate ?
- Dacă ai minţit, bei. - Nu. Înţeleg regulile.
A devenit ciudat.
Sunt obosită, aşa că voi merge în pat.
Mi-ar prinde bine încă un rând.
Evităm, nu ?
O baie fierbinte rezolvă orice.
Spală imediat vina.
Damon !
Elena !
Vino aici. Haide. Ce s-a întâmplat ?
- Era cineva aici. - Cine ?
Nu ştiu. Nu... N-am văzut nimic.
Dar simţeam pe cineva care mă împinge sub apă.
Aş da vina pe spiritul lui Bill Forbes, dar nu cred că eşti genul lui.
În plus, de ce te-ar ţinti o fantomă ?
Elena.
- Damon. - Ce ?
Ăsta e doar începutul.
- Unde este Markos ? - Ce contează pentru tine ?
Vrea să-mi ucidă sora. Eu vreau să-l opresc.
Eşti un prost.
Markos v-a distrus singura armă împotriva pasagerilor ca mine.
Şi nu ai cum să-ţi ucizi cel mai bun prieten.
Ai dreptate. Nu am de gând să te ucid, dar plănuiesc să obţin răspunsurile.
Unde e Markos ?
Opreşte-te ! Nu-ţi pot spune unde e Markos, deoarece nu ştiu.
- Dar îţi pot spune unde e corpul meu. - De ce ne-ar păsa ?
Pentru că Markos nu-şi doreşte probleme.
Şi dacă băiatul tău scapă din tabără, devine problema lui Markos.
- Deci ? - Deci, ştiindu-l pe Markos...
...va dori să scape definitiv de Tyler, făcând acesta corpul meu.
Permanent.
Stefan, bună ! Aminteşte-mi de ce am făcut vraja cu petrecerea ascunsă.
Ei bine, nu e chiar o evadare relaxantă.
Lucrurile se înrăutăţesc în partea cealaltă ?
- De ce ? - Fiindcă ceva a atacat-o pe Elena.
Este posibil ca cineva de acolo să interfereze cu planul ăsta ?
De fapt, da.
Bunica mea a doborât o lampă de pe birou azi.
Mă îndoiesc că este uşor, dar pentru cineva încărcat emoţional...
- Enzo. - Enzo e mort ?
Da...
Eu l-am ucis.
Deci puterea mea de deducţie chiar este de rahat.
- De ce nu ai spus nimic ? - Pentru că e complicat.
Intră complicaţiile. Enzo e mort. L-ai ucis. Elena mi-a spus.
- Deci nici tu nu ai ştiut ? - Nu.
- Şi secretul lor era legat de Enzo. - Da.
Credeţi că am putea discuta despre asta altădată ?
Cum zici tu, frate. Cum îţi este convenabil.
Partea cealaltă se destramă, şi cred că-i permite lui Enzo să se ia de noi.
Enzo ! Eşti aici ?
- Nu credeam c-o să-mi lipsească asta. - Încetează !
Nu are sens.
Dacă Enzo voia s-o ucidă pe Elena, nu ar fi avut cum s-o înece.
Fată isteaţă. Iată de ce o placi aşa de mult.
- Poate vrea doar să ne sperie. - Mai cald !
Haide ! Aproape ai reuşit. Ce pune la cale Enzo ?
Înecarea Elenei a fost doar o diversiune.
A găsit o cale să ne ucidă pe toţi dintr-o singură lovitură.
Am menţionat că ţi-am simţit lipsa ?
La naiba !
- Unde e Luke ? - Cine ştie ?
Am face bine să-l găsim înaintea călătorilor.
Opriţi-vă !
I-am găsit.
- Luke ! - Luke ! Unde eşti ?
Poate Luke...
- Eşti supărată. - Nu sunt supărată. Îl caut pe Luke.
Ştii, Luke, cel care era aici să vă protejeze pe tine şi Stefan.
Luke, care acum lipseşte deoarece tu şi Stefan aţi minţit în legătură cu Enzo.
Şi acum călătorii vă pot găsi, ca să ne şteargă pe toţi de pe faţa pământului.
Îmi făceam griji că, dacă Damon ar fi aflat...
O va lua razna şi va mai ucide nişte oameni nevinovaţi ? Da, înţeleg asta.
Eu, cu toate astea, nu sunt Damon,
şi faptul că m-ai minţit are mai puţin sens.
Nu am vrut să te pun într-o poziţie dificilă.
Adică nu a fost ciudat când v-am acuzat pe tine şi Stefan
că sunteţi din nou parteneri de giugiuleli ?
Ba da, a fost. Ce ţi-a venit ?
N-am idee.
- Ai trecut peste asta ? - Da.
Bine. Acum să-l găsim pe Luke.
- Trebuie să ştii de ce te-am minţit. - Nu, nu trebuie.
- Damon, haide... - S-o scurtăm, Stefan
Fiindcă nu am dispoziţia necesară.
Da, sunt supărat că l-ai ucis pe Enzo. Sunt şi mai supărat că m-aţi minţit.
Dacă eram în locul tău, şi eu o făceam, numai că aş fi făcut-o cu luni în urmă.
- Faptul că ţi-a luat atât de mult... - A fost prietenul tău.
Da, Stefan, a fost prietenul meu.
Aşa că eu, mai mult decât oricine, ar fi trebuit să ştiu că e mort.
Să găsim vrăjitorul.
Bineînţeles, siniştrii călători îşi ascund corpurile în caverne sinistre.
Încearcă să te gândeşti la ei ca la călători romantici în peşteri romantice,
din moment ce, tehnic suntem în weekendul nostru romantic.
Corect.
Dumnezeule !
Toţi aceşti călători sunt pasageri în locuitorii din Mystic Falls ?
Retrag ce am spus. Asta e sinistru.
- Ce credeai că voi face ? - La ce te referi ?
Când am aflat că Enzo era mort. Credeai că voi avea o ieşire violentă,
să omor câţiva oameni nevinovaţi ? Ce credeai că voi face ?
Că mă vei urî.
Credeam că mă vei urî.
Auzi asta ?
Da. Haide.
- De-abia mai respiră. - De ce naiba Enzo l-a aruncat aici ?
Nu ştiu.
Simţi mirosul ?
Ia-l. Să mergem.
Proastă mişcare, Enzo.
- De parcă asta ar fi fost de neevitat. - Acum mă iei cu "ţi-am spus eu" ?
Asta nu se va opri, Stefan. Eu i-am ucis iubita, tu l-ai ucis pe el.
Are dreptate. Îmi place justiţia divină.
Damon Salvatore şi fratele său criminal au avut o moarte prin foc.
Mă asculţi, Enzo ?
Asta înseamnă da sau nu ? Deoarece te pot aduce înapoi.
Bonnie s-a întors, Markos s-a întors. Voi găsi o cale,
dar asta trebuie să înceteze.
Cum crezi că vei face toate astea ?
Cealaltă parte se destramă, Enzo,
deci ori mă ajuţi, ori vei dispărea.
Este alegerea ta.
Du-te, Stefan. Scoate-l pe Luke de aici.
Este singurul care vă poate ascunde pe tine şi Elena.
Stefan !
Du-te ! Acum !
Haide.
Nu mă dezamăgi din nou.
- Sigur Julian are tatuaj cu un vultur ? - Asta a spus.
Sunt sigur că e un porumbel.
Sau un vultur foarte drăguţ. Mergem mai departe.
Îmi pare rău. Este cea mai urâtă întâlnire.
Suntem împreună,
într-o peşteră de călători semicomatoşi care vor să preia oraşul.
- Dar ar putea fi mai rău, nu ? - Aşa e. Ar putea fi.
Jeremy !
Poate că este un vânător, dar ai fi surprinsă
cât de uşor se pot opri căile respiratorii.
Te rog, opreşte-te !
Opreşte-te !
Jeremy... Jeremy !
Opreşte-te !
- Te simţi bine ? - Eu şi Liv ar fi trebuit să te ucidem.
Da. Ei bine, nu aţi făcut-o, şi nu înţeleg de ce, dar mulţumesc.
Să spunem doar că familia mea e cam vraişte.
Nu oferă prea multă compasiune.
Voi sunteţi diferiţi. Vă protejaţi.
Încă avem nevoie să ne protejezi tu, aşa că, de ce nu-ţi iei lucrurile...
- ...şi să plecăm de-aici ? - Da.
- Cred că Enzo a crezut. - Ce să creadă ?
Că o să-l aduci înapoi. Cum ai de gând să faci asta ?
Markos şi-a găsit drumul înapoi. Nu este imposibil,
decât dacă doreşti să ne terorizezi pentru restul eternităţii.
Nu neapărat.
Ştiu că...
A trebuit să fac asta, pentru Enzo.
Este ultima oară când vei mai auzi de mine.
Damon.
- Ai pierdut corpul lui Julian ? - Aveai dreptate.
Călătorii îşi doreau asta.
Dar îl vom găsi. Trebuie să ne dăm seama unde s-au dus.
Stai aşa. De ce au nevoie de corpul lui ?
Spuneţi-mi. De ce l-au luat ?
Ce fac aici ? Asta e casa noastră. Nu-i putem lăsa să preia comanda.
Nu o vor face. M-am ocupat de asta, promit.
Ty, ce se întâmplă ?
Văd lucruri.
- Corpul ăsta e incredibil. - Nu te obişnui cu el.
- Tyler, vorbeşte-ne. - Nu ştiu ce naiba se întâmplă.
Este ca şi cum i-aş vedea viaţa.
Dumnezeule !
Au început vraja pentru a-l face pe Julian rezident permanent.
Fă-i să se oprească !
Tyler...
Să înţeleg că nu mi-aţi găsit corpul.
Niciodată nu am avut o fantomă...
- ...care să încerce să mă ardă de viu. - Bea.
Haide. Bagajele sunt în maşină. Trebuie să plecăm de aici.
Suntem prieteni, nu ?
Ne spunem amândoi lucruri şi avem încredere unul în celălalt.
Caroline, nu e vorba că nu am încredere în tine.
Doar că în Elena ai încredere mai multă. Şi înţeleg. Bineînţeles că aşa e.
Dar tot nu e plăcut să fii lăsat pe dinafară.
Dacă te face să te simţi mai bine, sunt lucruri pe care ţi le spun ţie, şi nu ei.
- Cum ar fi ? - Cum ar fi că ai murdărie pe obraz.
Şi poate că nu am vrut să ştii că l-am ucis pe Enzo.
- De ce ? - Deoarece te cunosc...
...şi ştiu că voi aţi avut acea atracţie.
Mă laşi ? Vorbeşti aiurea !
Nu voiam să ai o părere proastă despre mine.
Ne vedem la maşină după ce termini.
Plecăm. Fă-ţi bagajul.
Da. Am venit doar să văd ce faci.
Mă grăbesc. Şi tu ar trebui. Călătorii ne pot găsi.
Deci, gata ? Nu vom mai vorbi despre asta ?
Ce ar mai fi de vorbit ?
- Îmi pare rău că te-am minţit. - Nu-mi pasă ca ai minţit. Serios.
Sunt confuză. De ce te porţi aşa ?
Deoarece aveai dreptate, Elena.
Ai vrut să mă protejezi ca să nu mă întorc.
Dacă m-aş fi întors, asta ar fi dovedit că nu ar fi trebuit să fim împreună.
Dar nu m-am întors.
În ciuda faptului că fiecare nerv din mine a vrut să spargă ceva,
să rănească pe cineva, să facă tot ce era rău, din cele mai bune motive,
rezist cât de bine pot.
Pentru tine.
- Dar încă eşti supărat pe mine ? - Bineînţeles.
Deoarece să fiu în preajma ta mă înnebuneşte.
Şi să nu fiu în preajma ta mă înnebuneşte.
Acum chiar sunt confuză.
Pentru ce a fost asta ?
Fiindcă am avut o zi mizerabilă,
şi aveam nevoie de asta. rabilă,