Din episoadele anterioare...
Călătorii sunt pe cale să acţioneze. Liderul lor, Markos, este aici.
Unul câte unul, au cucerit oraşele,
făcându-se pasageri în interiorul locuitorilor.
- Retrag ce am spus. E sinistru. - Fac acelaşi lucru şi în Mystic Falls.
Te-ai transferat în corpul unui hibrid, Julian.
Au început vraja pentru a-l face pe Julian pasager permanent.
Enzo este mort.
Enzo, te pot aduce înapoi. Voi găsi o cale.
- Şi cum ai de gând să faci asta ? - Markos s-a reîntors. Nu este imposibil.
Cealaltă parte se destramă.
Şi când locul ăsta se duce, tu pleci odată cu el.
Ai întrebat dacă se poate face ceva în legătură cu cealaltă parte.
Ia-ţi rămas bun de la prietenii tăi, Bonnie.
Sângele ultimelor două dubluri
poate rupe blestemul vrăjitoarelor, care ne împiedică să ne găsim o casă.
Putem desface acel blestem.
Trezirea.
Domnule Sikes, şef al conturilor.
Scuze pentru asta.
Nu te pot lăsa să spui acele incantaţii de călător. Sunt o bătaie de cap.
Uite care este înţelegerea. Fratele meu şi prietena mea au fost răpiţi
de călători şi nu-i pot găsi.
Adică au dispărut ca prin magie, nu ?
În afară de un hibrid nefolositor în beci şi o peşteră cu călători inconştienţi,
nu am nicio pistă, cu excepţia ta. Aşa că am nevoie să-mi spui
unde îl pot găsi pe liderul vostru, Markos. Ce faci, blondino ?
Liv şi Luke nu răspund la tele... Doamne ! Dle Sikes ?
- Îl cunoşti ? - Mi-a deschis primul cont de economii.
- Mi-a dat o acadea. - Din nefericire...
...dl Sikes este ocupat de un călător.
L-am văzut pe el şi prietenii lui făcând incantaţii în oraş, săptămâna trecută.
Mai ştiu şi că Markos şi prietenii săi pun la cale o vrajă importantă
ca să rupă un vechi blestem plictisitor al vrăjitoarelor.
Cu ce ne deranjează pe noi asta ? Se întâmplă ca ruperea magiei
să mă ucidă pe mine şi pe blonda mea sexy de aici.
Dacă ştii unde i-a dus Markos pe Stefan şi Elena, trebuie să ne spui.
Da. Regret. Va trebui să vorbeşti.
Nu, nu. N-am auzit asta.
Cred că încearcă să-mi spună ceva. Vino aici, prăjiturică.
Nu are importanţă unde e Markos. Nu mai ai cum să-l opreşti.
Ai luat destul.
Dă-mi drumul.
Voi avea destul atunci când n-o să mai poţi vorbi.
- Cine-i acolo ? - Pleacă de-aici.
Pleacă.
- Stefan ? - Elena.
Serios ? Apelurile cu taxă inversă încă există ?
Ştii ce te scutea de costul acestui apel ? Dacă ne găseai tu pe noi.
- De cât timp am fost răpiţi ? - Patru zile.
Patru zile, şi nu ne-ai putut găsi ?
- Ce ai crezut, că am plecat la spa ? - V-am căutat nonstop.
Dacă ai fi fost puţin mai atent,
poate că nu ai mai fi fost răpit.
- Ce a fost asta ? - Călătorii ne-au golit de sânge...
...aşa că a trebuit să vânăm puţin.
Ai făcut-o pe Elena să participe la masacrarea veveriţelor ?
Crede-mă, nu e mai fericită decât mine.
Îţi va scoate ochii.
Vrei să vorbeşti cu ea ?
- Şi să te prefaci că nu vrei s-o auzi ? - Nu-mi face analiza psihologică.
- Unde sunteţi ? Vin să vă iau. - Habar n-am unde suntem.
În mijlocul pustietăţii. Ne vom întoarce noi,
dar Markos ne-a luat aproape tot sângele
şi, având în vedere vrăjile pe care le-a făcut...
- ...cu doar puţin... - Da, ştiu.
Găseşte-l pe Markos, ucide-l pe Markos, salvează Mystic Falls de călători.
Va fi o zi plină pentru mine, Stefan.
Timpul să-mi pun costumul de erou.
- O voi aduce în siguranţă acasă. - Să ajungeţi amândoi în siguranţă.
Nu mi-ar plăcea să-i tăbăcesc fundul că te-a pierdut.
- Doamne ! - Ai uitat pe cineva ?
Bonnie !
A spus că i-ai promis că-l vei aduce înapoi.
Parafrazezi. A spus, citez, voi găsi o cale.
- Mă rog. - Sunt încă aici.
Şi ştiu ce am zis.
Aminteşte-i că nu prea obişnuieşte să-şi ţină promisiunile.
Te rog, încetează.
Cealaltă parte e la un pas de dispariţie. Am de gând să vă bântui pe toţi...
- ...până când mă întorc printre cei vii. - Rezolvă, înainte să-mi pierd minţile.
Îmi pare rău. Am două dubluri dispărute,
am un călător care încearcă să distrugă toată magia,
şi îl am pe prietenosul bancher dl Sikes,
în şifonier, aşa că evadarea din tărâmul celălalt va trebui să aştepte până mâine.
Cred că vrea să fie programat pentru astăzi.
- Atunci adu-l tu înapoi. - Ce ?
Liv pregăteşte o vrajă să te aducă din celălalt tărâm ,
aşa că orice plan ai, include-l şi pe Enzo în el.
M-ai auzit, Enzo ? Să te urci în autobuz cu ea. Gata.
- Am rezolvat-o. Mă simt mai bine. - Nu e o idee bună.
- Ai sunat. - Tu.
Vreau ca tu şi prietenii tăi de joacă să faceţi o livrare pentru mine.
Haide. Să mergem.
Ce mai aştepţi ?
Ce mai aştepţi ? Sun-o pe prietena ta vrăjitoarea şi cheam-o aici.
- Mă simt ca o idioată. - Şi eu.
- Fă chestia aia. Chestia de vampir. - Nu. Nu vreau. Ştii că e jenant.
Haide. E singurul lucru care mă ţine conştientă.
Bine.
- A fost mai amuzant prima dată. - Da, păi atunci delirai.
Cât trebuie să bem ca să ne recuperăm puterile ?
Mai mult decât până acum, în mod sigur. Să mă anunţi dacă vezi un bivol.
- Ce deprimant ! - Da.
Mai deprimant decât kilometrii merşi pe jos, fără să ştii unde te îndrepţi ?
Nu, probabil nu e mai deprimant decât asta.
Damon este în dispoziţie de erou astăzi.
- Sunt sigură că a fost încântat. - Nu ştiu.
Avea vocea aia de salvator al întregului univers.
Îmi place vocea aia. Poate toată chestia asta e un semn.
- Un semn pentru ce ? - Sângele meu l-ar putea distruge.
Dacă ăsta nu e un semn că suntem într-o relaţie toxică...
Sângele nostru. Nu lua toată vina asupra ta.
Suntem vampiri. O specie dăunătoare. Dă vina pe magie sau pe biologie,
dar asta suntem.
Când un om e flămând, mănâncă un burger dublu. Noi omorâm oameni.
Uni dintre noi sunt mai agresivi decât alţii, dar asta suntem noi.
- Tu cum poţi să controlezi asta ? - E mult mai rău când n-o fac.
Voi spune asta doar o dată. Voi doi sunteţi nefericiţi unul fără celălalt.
Aşa că dacă vrei să fii cu el, fii cu el.
Când oamenii vor să se elibereze de relaţiile complicate, merg la terapeut.
Vampirii nu au parte de asta.
Haide.
Am comandat gofre. M-am gândit că ultima noastră masă nu va fi completă...
- ...fără puţin zahăr. - Sora mea e o rază de soare.
Vrăjitoarele sunt supărate, Luke.
Trebuia să-i ascunzi pe Stefan şi Elena de călători,
şi tu practic i-ai livrat lor pe tavă.
De unde era să ştiu că fantoma Casper va fi o problemă ?
Nu asta e ideea. Nu trebuia să lăsăm lucrurile să avanseze aşa de mult.
Am făcut prostia să ne împrietenim cu ei.
Oamenii ăştia sunt drăguţi. Nu ca familia noastră disfuncţională.
- Ce faci ? - Nu sunt eu.
- Cum ziceam, vrăjitoarele sunt supărate. - Bine. Ascult.
Trebuia să ţinem dublurile departe de mâinile lui Markos.
Nu am reuşit. Nu-l putem lăsa să reuşească şi să ne fure magia.
Mai e doar un singur lucru de făcut. Să-i ucidem pe Elena şi pe Stefan.
Da.
- 'Neaţa, Sam. - Doamnă Douglas, livrare specială.
- Poştaşul n-a adus nimic ? - Nu, doar a ridicat.
Voi întârzia la şcoală. Am un milion de eseuri de corectat.
Ce se întâmplă, Pam ? Ceva se întâmplă. Te porţi diferit în ultima vreme.
Cred că ce se întâmplă este faptul că-ţi ia prea mult să-ţi dai seama
că soţia ta a fost colonizată de un necunoscut.
- Crezi că glumesc ? Vorbesc serios. - Şi eu. Numele meu este Karl.
Sunt un călător care trăieşte în corpul soţiei tale,
în timp ce corpul meu real este într-o peşteră subterană.
- Despre ce vorbeşti ? - Asta nu e prima mea alegere.
Dar trebuia să împrumut ceva de care mă pot descotorosi.
Pam, ai nevoie de ajutor.
Căsătoria asta a fost oricum un dezastru.
Fără resentimente.
Cred că tocmai am văzut un unicorn.
Poate Caroline e prin apropiere.
Dacă era Caroline aici, aveam o masă plină pe marginea drumului.
- Şi un curcubeu. - Două curcubeie.
Asta e amuzant.
Când eram mici, nu m-am putut decide ce era mai enervant...
Mania controlului sau pozitivitatea ei excesivă.
Dar acum nu-mi doresc pe nimeni mai mult aici.
- Mania controlului nu mă deranja. - Tu n-ai fost nevoit să construieşti...
...un castel pentru Barbie cu ea, în clasa a doua.
Adevărat. Dar ştiu asta.
Dacă ar fi aici Caroline Forbes, amândoi am râde.
Suntem aşa de jalnici. Ştii ce ?
Să ne transformăm în Caroline Forbes astăzi, bine ?
Bine, universule, gata cu răutăţile. Suntem pregătiţi pentru lucrurile bune.
Atmosferă de dans sau petrecere.
- Cred că glumeşti ! - Ce ?
Doamne ! E aşa de ciudat ! Nu, aşteaptă.
Vezi ?
Bună... Nu e ceea ce mă aşteptam.
În regulă. Să trecem la subiect. Ne vei duce cu maşina.
Încerci să mă constrângi ? Cine crezi că te-a eliberat noaptea trecută ?
Urcaţi. Vor veni după voi.
Minunat.
Voi adăuga transportul la lucrurile pe care nu le poţi face bine.
Dar e în regulă, te poţi revanşa cu salariul tău de la bar,
dacă vrei să lucrezi vreo două mii de ani.
De ce nu ne faci tuturor o favoare şi ieşi iar cu Elena ?
Pune-o pe masa de biliard.
Ce se întâmplă ? Cine sunt oamenii ăştia ?
Călători. S-au transferat în corpurile
frumoşilor locuitori ai Mystic Falls, ca prietenul tău, dl Sikes.
Voi doi, faceţi-vă folositori.
Verificaţi oraşul. Sunaţi-mă dacă vedeţi ceva mai ciudat decât de obicei.
Şi ce ai de gând să faci cu ei ?
Aşa... Da. Markos i-a pus într-o peşteră.
Sper că îi doreşte înapoi.
Crezi că e o idee bună să-l atragi pe Markos în casa ta ?
Este singura idee.
Dacă nu ne poate ajuta trupul furat al fostului tău prieten din beci.
Julian nu este Tyler. Nu are niciun motiv să ne ajute.
Până când nu găsesc o cale să-l aducem pe Tyler înapoi, e doar un corp în plus.
Nu e nicio ruşine să renunţi. Nu ne-am cam plictisit de Tyler ?
Ştii ce ?
Chestia cu "sunt prea tare ca să-mi pese" începe să devină veche.
Şi să nu crezi nicio o secundă că nu ştiu că dispoziţia ta are legătură cu Elena.
- Nu-mi da sfaturi despre relaţii. - Ţine-ţi mâinile departe de Tyler...
...până când găsesc o soluţie. Eu nu abandonez oamenii la care ţin.
Era prea riscant să vă scot eu de acolo, aşa că a trebuit să mă retrag.
Nu te vor ucide că ne ajuţi ?
Ba da. De aceea nu trebuie să ajungă la mine, înainte să ajung la soţul meu.
Presupun că ştiţi unde este.
Am văzut cum s-a transferat în corpul unuia dintre cei mai buni prieteni, da.
- Asta nu e o maşină cu trei locuri, nu ? - Poţi sta în braţele prietenului tău.
- Nu suntem împreună. - Nu e iubita mea.
Am înţeles. Scuze. Credeam că dublurile sunt destinate, suflete perechi.
- Ceva de genul ăsta. - Îţi doreşti soţul înapoi, înţeleg.
Dar n-a fugit şi el de Markos ? Asta nu vă face pe amândoi ţinte ?
Markos e concentrat pe ruperea blestemului,
ca să se poată instala permanent în oraşul vostru. Voi avea un avans dacă...
- ...ajung la Julian înainte de vrajă. - Nu te vom lăsa să-l iei pe Tyler.
Tyler a dispărut. Doar Julian a rămas acum, şi el este al meu.
Odată ce vrajă începe, magia va dispărea, bucată cu bucată.
Corpul lui Tyler se va transforma, din hibrid, în vârcolac, iar apoi va fi mort,
şi soţul meu odată cu el. Deci să-l las în urmă nu este o soluţie.
Încetează să mă fixezi. E ciudat.
Locuieşti în corpul fostului meu iubit. Să dezbatem cât de ciudat e asta.
Dacă este fost, de ce îţi pasă ?
Pentru că este o persoană a cărei viaţă ai furat-o fără s-o întrebi.
- Merită să lupt pentru el. - Cum spui tu.
De ce Markos şi ceilalţi călători nu pot găsi alt loc în care să se stabilească ?
Nu se rezumă totul la ruperea blestemului care ne împiedică să ne stabilim.
Este o răzbunare împotriva lucrurilor pentru care luptă vrăjitoarele.
Fiecare carte de vrăji, fiecare talisman, fiecare vampir, fiecare inel de zi.
Călătorii văd asta ca pe o încălcare a magiei pure.
Markos vrea să distrugă impuritatea asta. Vrea să restabilească echilibrul.
Dar este ceva greşit.
Ba nu e chiar greşit, dacă te gândeşti. Dimpotrivă, este corect.
De ce trebuie să fie aşa de înverşunat ?
Când e vorba să obţină ce-şi doreşte,
Markos nu are simţul umorului.
Am găsit peştera vrăjitoarelor aspirante.
Pentru mai multe informaţii, sunaţi-l pe Damon Salvatore.
Nimic.
Casa plictisitoare a lui Salvatore.
- Sun în legătură cu oamenii mei. - Mi-ai găsit biletul.
Nu te supăra, nu-i pot restitui oricui, aşa că trebuie să-mi spui cum arată.
Sunt zdrenţuroşi, bătuţi de soartă, disperaţi după o casă.
Tocmai ai descris boschetarii, hipioţii bătrâni şi pe Matt Donovan.
Unul din ei are 1,78 m, poartă o haină neagră. Stai exact lângă el.
Ştiu că este nou conceptul de casă pentru tine, dar e politicos să baţi la uşă.
Julian este blocat în corpul lui Tyler pentru totdeauna,
sau până când moare, aşa că mă întrebam,
ce se întâmplă dacă moare ? Poate aşa putem rezolva asta, dacă o să moară.
- Vrei să-l omori pe Tyler ? - Se va duce în partea cealaltă.
Apoi Liv face vraja pentru tine şi Enzo, aşa că Tyler se poate întoarce şi el.
Apropo, tu n-ar trebui să te pregăteşti, să vorbeşti cu Liv
sau să faci orice altceva, decât să-ţi împachetezi lucrurile ?
Trebuie să plecăm după de examenele finale, lucru peste care o să sar,
din cauza dispariţiei magiei în locul unde îmi petreceam vacanţa de vară.
Cred că dispariţia celeilalte părţi
e mai urgentă decât asta.
Nu există nicio vrajă.
Am inventat totul. Cealaltă parte se dezintegrează, şi toată lumea,
inclusiv eu, va dispărea pentru totdeauna.
Aşa că nu, n-ar trebui să-l omori pe Tyler.
Frumos loc. Puţin rustic.
Gusturile mele sunt puţin mai moderne, ironic. Totuşi...
- Schelet frumos şi toate cele. - Cred că ai citit greşit biletul.
Trupurile sunt singurul lucru din târgul nostru.
- Şi din pod, din garaj, din bucătărie. - Apropo de asta...
Spune-mi că luatul ostaticilor nu e planul tău măreţ, fiindcă e cam mic,
- Cât jumătatea aia de baie. - Amuzant.
Şi eu mă gândeam că nu ai simţul umorului.
Dacă te întrebi ce-i cu mirosul,
am turnat benzină pe toţi
şi devin nerăbdător să aprind un băţ de chibrit.
Ai dreptate. Nimic din astea n-ar fi posibile fără bunăvoinţa lor
de a se transfera în corpul locuitorilor şi de a face vraja.
Şi deşi aş dori să le dau ocazia să se întoarcă la corpurile lor, dar...
...nu este esenţial pentru planul meu.
Credeai că i-ai găsit pe toţi oamenii mei ?
Călătorii sunt pretutindeni.
Sunt feţele care te înconjoară în fiecare zi, cei pe care nu-i observi,
pentru că eşti prea ocupat să faci tot dezastrul pe care îl faci.
Şi ei îşi doresc lucrurile alea. O casă, o familie, o viaţă mai bună.
- Şi sunt pregătiţi să moară pentru asta. - Vrei un tărâm al făgăduinţei. Înţeleg.
Dar, între noi fie vorba, oraşul ăsta este o văgăună.
Şcoli proaste, trafic groaznic, şi nu te gândi că vei găsi o cafea bună aici.
Mystic Falls este un mijloc pentru un scop, ca o pietricică
- ...aruncată într-un lac foarte mare. - Foarte poetic. N-am idee ce înseamnă.
Odată ce distrugem magia din acest oraş, blestemul vrăjitoarelor va dispărea.
De acolo, vraja se va propaga mai departe, distrugând fiecare magie.
Dar magia pură, magia noastră, va rămâne.
Oamenii mei vor putea să se aşeze unde doresc, şi când magia vrăjitoarelor
şi tot ce au creat ele va dispărea de pe acest pământ, şi tu vei dispărea.
Cred că am auzit destul.
M-ai subestimat. Am sângele dublurilor în tot corpul
şi primesc putere de la toţi oamenii mei. Nu eşti destul de puternic să mă ucizi.
Nu că ar conta. Vraja deja a început.
Casă, dulce casă.
Nu vreau să fiu nepoliticoasă, dar te superi dacă iau puţin sânge de la tine ?
Eşti la două străzi de casă. Abţine-te, că doar v-am salvat vieţile !
Vă dau un sfat, să vă faceţi nevăzuţi. E exact locul unde Markos vrea să fiţi.
Dacă vă vede un călător, o să fiţi luaţi din nou...
Ai grijă !
- Ce naiba face ? - Încearcă să vă ucidă.
Dacă e să ghicesc.
Ieşiţi din maşină.
- Deblochează uşile. - Am făcut-o.
- Opreşte ! - Nu pot.
Doamne !
Îmi pare rău, serios, dar trebuie să fac ineficient sângele dublurilor.
Unul din voi trebuie să moară.
Nu contează care din voi.
Când aveai de gând să-mi spui ?
Sperai că întunericul va veni să mă ia înainte ca adevărul să iasă la iveală ?
- Răspunde-mi ! - Nu înţelegi ?
- Nu există nicio soluţie. - Mereu există o soluţie.
Iubitul tău s-a întors din morţi, Markos a reuşit...
- ...tu ai reuşit ! - S-a folosit sângele dublurilor...
...pentru vrajă ca să-l readucă pe Markos. Poţi spune că au distrus magia
care menţinea partea cealaltă. Se descompune,
şi nimeni nu poate face ceva să împiedice asta.
S-a terminat, Enzo. Nu te mai întorci. Acceptă asta.
Voi accepta asta când întunericul va veni şi mă va lua.
Voi accepta atunci când nu voi mai exista.
Am petrecut peste 50 de ani închis într-o celulă, bătut, torturat.
N-aveam nicio şansă să scap de acolo,
dar am sperat la asta, aşa că voi accepta când se va întâmpla, nu mai devreme.
Te ştiu.
Ai încercat să-mi ucizi iubitul în peşteră.
- Ce se întâmplă ? - Un călător tocmai a murit.
Te rog, spune-i soţului meu că am încercat.
Te-aş invita să stai la cină, dar nu cunosc gusturile călătorilor.
Desigur, cred că implică mersul şi fiertura.
Cred că voi dărâma peretele ăsta. Îmi place spaţiul deschis.
Damon. Nu ştie că sunt aici. Foloseşte elementul surpriză.
Nu sunt sigur că eşti destul de inteligent să faci asta.
Tot ce-ţi pot cere este să îmi mai laşi câteva din sticlele cu vin.
Jumătate din viaţă le-am tot furat. Vrei să-mi vezi depozitul cu vinuri ?
Uite ceva ce nu vezi în fiecare zi.
Bordeaux din 1945.
Am câştigat-o la poker. Poate Stefan l-a adus din război. Nu-mi amintesc.
Unde e fratele tău ? Speram că va fi aici.
Dublurile se pare că au şters-o fără să spună la revedere.
Asta e o întrebare bună. Ce-ar fi să aflăm ?
După tine.
Fă-o Liv. Haide.
Fără resentimente. Doar urmăm ordinele oamenilor noştri.
Liv ce se întâmplă ?
- Magia voastră a dispărut ? - A început. Vraja a început.
Am avut încredere în tine.
Nu contează. Veţi muri foarte curând.
- Elena ! - Inelele noastre nu funcţionează.
Intră înăuntru. Acum.
Elena. Ce s-a întâmplat ?
- Inelele noastre nu funcţionează. - Ce ?
Tot centrul oraşului e plin de călători. Trebuie să plecăm de aici.
Tunelurile. Prin depozit. Să mergem.
Elena !
- Ce se întâmplă ? - Vraja distruge toată magia din oraş.
Se împrăştie, şi fără magie, sunt doar un tip care a fost împuşcat de tatăl său.
Haide, să mergem. Poate reuşim să ne ferim.
Stefan nu răspunde, cred că a rămas şi fără minute.
Ce joc încerci să faci ?
Ţi-a luat destul de mult.
Colţii mei. Ce s-a întâmplat cu colţii mei ?
Ce ?
Avem o problemă.
Spuneai că asta e casa ta ?
Nu !
Cum am zis, vraja va continua să distrugă magia, pe măsură ce se împrăştie.
Asta înseamnă că nu mai aveţi mult de trăit.
Soarele este pe cale să apună. Simte-te liber să-ţi iei rămas bun.
Tu şi trădătorul ăsta puteţi încerca să scăpaţi de vrajă, pentru scurt timp.
Micule Gilbert, n-am fost niciodată mai fericit să te văd.
Urcă.
Ce ar trebui să luăm ? Fotografii, haine, produse de par ?
De parcă ar conta astea când suntem morţi. De ce stai aici ?
Mă gândesc.
Gândeşte în timp ce împachetezi. Moartea este pe drum.
Ai spus că ţi-a apărut un vampir care a murit pe Old Miller Road.
Asta înseamnă că vraja se răspândeşte dincolo de oraş. Aşa că orice încape.
Restul sunt sigură că nu le vom mai vedea vreodată.
Alo, Bonnie ! Care parte din "suntem pe cale să murim" n-ai înţeles ?
Cred că ştiu cum să ne întoarcem din partea cealaltă.
Trebuie să-l găsesc pe Enzo.
- Doar atât sânge am putut obţine. - Mulţumesc.
- Pentru noi patru, vor ajunge o zi. - Şi apoi ?
Asta vom rezolva mâine. Acum trebuie să împiedicăm vraja asta,
să ne regrupăm departe şi să facem un plan.
Eşti bine ?
- Pentru ce a fost asta ? - Am avut o zi oribilă şi aveam nevoie.
Credeam că nu te voi mai vedea, şi ăsta era cel mai rău mod de a muri.
Cred că astăzi e ziua ta norocoasă.
Jeremy, întoarce-te cu Matt. Avem nevoie de ochi şi urechi în Mystic Falls.
Voi luaţi maşina lui Jeremy. Le voi aştepta aici pe Bonnie şi Caroline.
- Te voi suna în câteva ore, Jer. - Ai grijă.
Ireal, nu-i aşa ?
- Cine eşti ? - Mort ca şi tine.
Dar am o propunere care ne va scoate pe amândoi din locul ăsta.
Despre ce vorbeşti ?
Markos a reuşit să se întoarcă printre cei vii...
- ...cu o vrajă. O ştii cumva ? - Ştiu vraja...
...dar nu ştiu mulţi de călători dispuşi să se sinucidă şi să înşele ancora.
Subestimezi resursele pe care le avem. Lasă detaliile în seama noastră.
Ce spui ? Interesată ?
- Ce se întâmplă ? - Prinde-mă de mână.
- Ajută-mă ! - Ţine-te.
Nu-mi da drumul !
Nu.
Ce s-a întâmplat ?
Am avut o mică problemă.
Unde este Bonnie ? Era în spatele meu.
Mă duc să văd ce durează atât.
O caut pe Maria. Am auzit că v-a adus în Mystic Falls.
- Da, ne-a adus. - V-a spus încotro se îndrepta ?
Pentru că nu poate rămâne acolo. Oraşul a fost preluat complet.
Care e problema ? V-a spus sau nu unde se ducea ?
N-o vei mai vedea pe Maria niciodată.
Ce vorbeşti ?
E moartă.
- Îmi pare rău. - Nu mă atinge.
- N-a fost vina lui Stefan. - V-a salvat pielea.
- N-am omorât-o eu. - Cineva va trebui să plătească.
Nu am chef să mă bat în seara asta.
Uită-te la mine. Soţia mea e moartă. Eu sunt în corpul altcuiva.
Nu am unde să mă duc, pentru că oamenii mei vor să mă omoare.
Vom opri vraja. Chiar dacă am pierdut Mystic Falls, vom reuşi să ne salvăm.
Poftim. Dublura moartă a oprit vraja.
Doamne !
Nu, nu, nu !
Doamne !
Ce s-a întâmplat ? Maria era singura care dorea să ne ajute şi care cunoştea vraja.
Răul s-a întâmplat, şi va continua să se întâmple,
aşa că trebuie să găsim o cale să plecăm de aici rapid.
Stefan ?
Ce ?
Bonnie...
- Asta nu se poate întâmpla. - Te rog, spune-mi...
...că ai găsit o cale să ne aduci înapoi.
Am pierdut-o.
Îmi pare rău.
Cineva să mă ajute, vă rog ! Nu !
Să mă ajute cineva !
Ajutor! ajute cineva !