Tidigare på "The Vampire Diaries":
-Var fan är vi? -1994.
För att komma hem, använder vi Ascendentens kraft.
-Och Bonnie? -Hon offrade sig för mig.
-Hon är ensam. -Vi saknar dig, Bonnie.
Jag saknar er.
Förlåt att jag tvingade bort minnena.
-Vi skaffar nya. -Du måste lova en sak.
När jag är borta, kommer Caroline behöva din hjälp med att gå vidare.
-Lova att du gör detta, Stefan. -Jag lovar.
Enligt vår tradition slår tvillingarna samman sin styrka.
-Den svagare dör, då. -Jag vet att jag är starkare än Liv.
Så jag kommer att vinna, då.
En tvilling absorberar sina drag från den andra.
Båda era själar förenas i en ny varelse sedan.
Luke, nej!
Luke är borta nu.
Han förenades med Kai. Kai vann.
Man vinner, man förlorar.
Förutom jag, för jag vinner alltid.
DU ÄR EN VINNARE
FEBRUARI 199
Grattis på födelsedagen, Bonnie.
Hej.
Kan du hjälpa mig, är du snäll?
-Jag är lite upptagen här. -Visst, då får du dekorera.
För Bonnies födelsedag.
Jag vet vad detta är för dag.
Du vet vad hon skulle vilja att vi gjorde.
Hon hade velat att vi firar med att laga hennes favoritmat-
-och ser hennes favoritfilmer.
Så vi ska ha en fest där hedersgästen aldrig dyker upp.
Inte alls deprimerande.
Vi kan fira att du börjar konstskola.
Nej, för jag hittade ju din ansökan i soporna.
Varför inte berätta att du ska gå på konstskola?
Det ska jag inte. Enda kursen jag fixar är extrastudier.
-De antar inte mig, där. -Jer, jag har sett din portfolio.
-Du är jätteduktig. -Det kvittar.
Jag lämnar inte utan att veta om Bonnie är okej.
Mamma, jag ringer inte för att höra hur du mår.
Jag ska just börja med Bonnies födelsedagstårta.
Jag vill veta om det är tre ägg istället för fyra i ditt recept?
Jag är bara ett telefonsamtal bort, ifall du behöver...
Hej då.
Är det bara jag, eller följer hennes ögon en runt i rummet nu?
Det är definitivt bara du.
Jag har inte sett miss Cuddles på 12 år.
Det är ju nallen Bonnie skickade tillbaka, från 1994.
-Hon miste väl originalet. -Hon miste inte den.
Jag tog hennes nalle.
När Bonnie och jag var små hade vi ett jättebråk.
Så för att hämnas då björn-nappade jag miss Cuddles.
Jag ville inte att mamma skulle märka det, så jag begravde henne i skogen.
Och jag lämnade godis för att markera platsen-
-men något måste ha ätit upp det.
Jag är rätt säker på att Bonnie har kommit över det nu.
Men inte miss Cuddles.
Hon är där ute, helt ensam-
-precis som Bonnie.
Vet du vad? Jag ska hitta henne.
-Du ska vad? -Detta är Bonnies födelsedag.
Vänta, stopp lite. Du har gått igenom mycket på sistone.
Du är kanske lite förvirrad angående vad du är upprörd över?
Ja, förmodligen.
Mamma är döende, min bästis är i ett alternativt universum.
Hennes nalle är i ett hål i skogen.
Det här är det enda jag kan göra något åt.
Visst.
Grattis på födelsedagen då, Bon-bon.
Hej.
Kan vi stjäla en sån nu, före festen?
-Caroline kan steka oss i solen. -Det är värt risken.
Kom hit.
Du vet, vi har ju aldrig pratat om...
...det att du kysste mig.
-Och du kysste mig. -Ja.
Jag vet. Det är grejen med kyssar, man behöver inte prata.
Nej, men jag vill att du ska veta...
-...att det var helt okej för mig. -Ja?
Ja, det är lugnt.
Verkligen.
Pratar vi om det nu?
-I princip. -Perfekt.
Hallå?
Nej. Det är omöjligt, för varför skulle han...
Nej. Han är sammanslagen, han har packat och är på väg till Portland.
Jag hade glömt hur stort det här huset var.
Mums, cupcakes. Avbröt jag något här?
-Vad gör du här? -Det är lustigt.
Jag behöver er hjälp.
Varför skulle vi ge Jo ett brev?
Jag hittar ju inte med lokalisering.
Och, ni vet, vad gäller henne så-
-under normala omständigheter hade jag gärna skölpat ut hennes navel.
-Varför skulle vi hjälpa dig, Kai? -Om du inte vet det ännu...
...är jag en sociopat.
Chockerande. Jag gillar att vara en sociopat.
Jag styrs inte av sånt som skuld, eller kärlek.
Men jag slogs samman med min bror Luke, och jag vann.
Fint. Jag absorberade hans magiska förmåga-
-men nu kan jag inte sluta tänka på hur Luke dog.
Och att Livs liv är förstört.
Av något skäl kan jag inte skaka av mig hur dåligt det känns.
-Mår du dåligt, för det? -Ja.
När jag absorberade Lukes magi...
...måste jag ha fått en del av hans egenskaper, eller något, som empati.
Jag läste hur man bearbetar känslomässig smärta.
Man skulle skriva ner allt i ett brev och bränna det, för att botas.
Så jag började skriva det.
Och det började samlas vatten i mina ögon.
Har det hänt er någon gång? Det strömmade vatten från mina ögon-
-som om jag vore en utomjording som utsöndrar vätskor.
-Du menar att du grät? -Ja.
Och efter det, brände jag brevet.
Men känslorna är kvar, ändå.
Jag känner att Jo bör få veta hur ledsen jag är-
-för att ha förstört familjen.
Men låt oss inse det, okej? Elena, du av alla människor-
-borde vilja bortse från det jag gjort och se-
-att det finns något gott någonstans, i mig.
-Du gjorde det med Damon. -Bra.
-Jag tror vi är klara här. Kom nu. -Vänta.
Det finns kanske något han kan göra för oss, i utbyte?
Du tog väl inte med mig för att se dig perva loss på nån student.
Vi tittar inte på vem som helst.
Möt den verkliga Sarah Salvatore.
Drivhusblomman som Stefan har hållit hemlig i alla dessa år.
Varför bryr du dig ens?
För att Damon tror att han dödat Sarah.
Så Stefan använder Damons skuld för att kontrollera honom.
Inte så värst broderligt av honom, va?
Så jag ska hjälpa dig förgöra en oskyldig flicka, eller vadå?
Tänker du döda mig, sedan? Så döda mig då.
Jag vill inte, gör bara några uppgifter.
Så fan heller, jag är inte din slav resten av mitt liv.
Jag vill inte döda dig. Men jag tänker döda dig.
Titta bara. Så modig.
Jag beundrar din tolerans för smärta.
Går det i familjen?
Undrar om din mamma har samma tolerans för smärta.
Jag körde ner till South Carolina för att ta en titt på mamma Donovan.
Hon är ganska läcker.
Bra.
När detta är avklarat är det dags att du lär känna Sarah Salvatore.
Det är ju dålig järnsvetsning.
Jag försökte fixa det.
Jag kan inte föra hit Bonnie nu.
Jag trodde att du var Geminis allsmäktiga ledare nu.
Jag förstörde den. Så att den inte används igen.
Kan vi använda skräpet för att skicka ett meddelande?
Det är ju hennes födelsedag.
-Är det? -Ja.
Det är verkligen sorgligt, att lilla Bon-bon-
-kommer att klä upp sig, för en fest som ingen kommer till.
Jag undrar om hon ens vet att det är hennes födelsedag?
Blandas dagarna ihop till ett hav av elände?
Det undrar jag.
Ett av kronhjulen överlevde, det är ju positivt.
Plus det att jag är mega-kraftfull.
Ja.
Vad vill du säga?
Bonnie behöver magi för att komma ut. Vi ska veta var hon hittar den.
Jag tänkte bära den för sammanslagningsceremonin.
Klänningen jag skulle ha dött i.
Hur kan Luke ens göra det här?
Han gjorde inte detta mot dig.
Kai gjorde det och han ska avsluta vad han påbörjat.
Han dödar dig, och alla Gemini.
Ta vad du behöver, så sticker vi, annars har Luke dött förgäves.
Ska vi bara sticka, som min pappa gjorde?
Ska jag under resten av mitt liv undra om Kai kommer att hitta mig?
Jag borde gjort den där sammanslagningen.
Då vore Luke och jag fortfarande tillsammans.
Vi har aldrig varit ifrån varandra förut.
Jag vet inte hur man klarar av detta.
Jag är verkligen ledsen, Liv.
Jag kan inte fly, Tyler.
Kai tog hela mitt liv.
Det finns ingenstans att gå.
Du, se på mig, se på mig.
Vad du än vill göra-
-så hjälper jag dig igenom det.
Okej.
Då vill jag döda Kai.
Så vi vet att Jo förvarade sin magi i en jaktkniv.
Bonnie skickade över sin, genom miss Cuddles.
Vilket magikärl är det jag inte tänker på?
Du ska få en ledtråd. En ratad älskare.
-Katherine. -Äldre än så.
-Silas. -Snyggare.
Qetsiyah.
Hennes blod är på Silas gravsten. Fylld med magi.
Ja, så i Bonnie-land betyder detta att-
-på en ö vid Nova Scotia finns det ett magiskt batteri som kan tappas.
Vi behöver bara påminna Bonnie om det.
Och vad påminde dig?
Jag tänkte ju göra en resa dit, för att få ombyte.
Man orkar inte Mystic Falls på repetition.
Åh, tack och lov.
Ni två, tillsammans.
Det är fortfarande motbjudande, för mig.
Äntligen, en välbekant känsla.
Luke tog inte över mig helt och hållet.
Vad fan gör han här?
Hej.
Om du ska förfölja mig kunde du åtminstone ha tagit med en spade.
Ogillar att gräva. Man får förhårdnader.
Du begraver lik, hela tiden.
Jag gräver inte upp dem.
Tror du verkligen att om du hittar nallen så blir allting bra, sedan?
Du har rätt. Detta är slöseri med tid.
Jag borde stå i baren och mucka gräl med en främling för att känna smärta.
Om du tror att jag är galen så fattar jag och jag är nog det.
Men ingen tvingar dig att vara här.
Jag borde nog stanna. Hålla ett öga på dig.
Du vet, ifall du får-
-ett nervsammanbrott.
Folk förändras inte bara sådär.
Folk brukar inte slås samman med sina syskon, heller.
Så du vet hade jag varit okej med alla Lukes egenskaper.
Hans hår, gay-grejen.
Men kanske inte hans längd.
Tror du verkligen på det här?
Vi måste inte gilla honom.
Om det finns ett sätt att meddela Bonnie nu...
Borde vi lita på killen som ändrade personlighet, över en natt?
Tänk på det som en omvänd Elena.
Ja, hon var människa, ren-
-dejtade den goda Salvatore. Sen blev hon ett odött blodsvakuum-
-brydde sig inte om rätt och fel.
Och började dejta den dåliga.
Det var inte så det var.
Jag har missat några detaljer.
Men jag citerade vad Damon sa, i fängelsevärlden.
På tal om, det finns en häxa där, som vi vill rädda.
Varför inte ta dina startkablar...
-...och fixa det? -Okej.
Vad gör du? Liv?
Kom igen, prata med mig. Vad gör du?
Då Luke och jag var små lekte vi kurragömma.
Vi kunde fuska, med en formel för att se igenom varandras ögon.
Kom igen, Kai.
Är du klar snart?
Den jäveln är i Salvatores hus.
-Varför skulle han vara där? -Vet ej.
Damon kan hitta ett skäl att samarbeta.
Du, Liv. Jag vet hur arg du är nu. Och jag fattar det, mer än någon...
Men vad? Ska jag leva med det, och komma över det?
Nåt säger mig att du inte var okej, när din mamma dött.
Sluta, Liv. Även om du ogillar det, är Kai din ledare.
Dödar du honom, dör hela din häxorden. Du, din pappa och Jo.
-Du dör. -Vi är hur som helst döda.
Han dödar ju sin väg genom häxorden-
-våra vänner, killen på vägkrogen som klantar till beställningar.
Så här kan jag döda honom med mig.
Jag sa ju att om nån försöker skada dig så får de ta mig först.
Gissa vad, det inkluderar dig.
Jag är ledsen, Tyler.
Jag tar den. Du är nog inte här på ett basketstipendium.
Det där är ju ingen vanlig papperskorg.
Hej. Jag såg din kamera. Funderar på att köpa en. Är den bra?
Den gör sitt jobb.
Vad för slags fotografering gör du?
Lite av varje.
Okej, ja, den har bra färgåtergivning, ett fint tonomfång.
Vill du fota rått och undvika att högdagrarna försvinner, så...
Du vet inte vad jag pratar om, eller hur?
Nej. Nej, det gör jag inte. Förlåt.
Skäms inte, du försökte ju.
Du använde ju bara den näst vanligaste raggningsrepliken-
-för när en tjej har en kamera.
-Vad är vanligast? -Modelljobb för nakenbilder.
Du, jag är verkligen smickrad.
Och du är säkert jättetrevlig, men...
Nej, det är okej, jag fattar.
-Lycka till, med din fotografering. -Tack.
Du suger verkligen på det där.
-Jag försökte ju. -Jaså?
Att grymta hade varit effektivare.
Jag får dig på rätt spår.
Okej. Ge mig din jacka, din plånbok och din mobiltelefon.
Så jag kan inte skicka oss fysiskt-
-men kan nog skicka en del av oss.
-"Nog"? -Minns ni filmen "Ghost"?
Bonnie kommer vara Demi Moore, eftersom hon lever.
Och vi andra blir en kollektiv Patrick Swayze.
Spöket. Förresten, hur mycket suger inte det?
-Om Patrick Swayze. -Kommer hon att se oss eller inte?
Vet ej, detta är första gången.
Alla tar ett djupt andetag, okej?
Blunda.
Och?
Vad har hänt med biljardbordet?
Herregud.
Bonnie? Bonnie!
Hon hör mig inte.
Vi kan nog inte röra någonting heller.
Bra formel, Kai.
Det här är mitt personliga helvete.
-Dramadrottning. -Hallå där.
Jag rapporterar live från retro- världen, jag är Bonnie Bennett-
-och med oss idag i studion är den speciella gästen Damon Salvatore.
-Nej -Vad?
Den whiskyflaskan är den äldsta i huset.
Vår pakt var att om vi inte stod ut här ensamma, så skulle vi-
-dricka upp hela flaskan.
Och sedan ta livet av oss.
Vad hände? Varför är vi här, nu?
Jag vet inte, formeln kräver för mycket magi. Jag miste kontakten.
-Ta kontakt, då. -Det är inte så lätt.
-Blodet är inget gott tecken. -Bonnie kommer ta livet av sig.
Kan hon göra det då? Kan hon dö där?
Jag kunde inte det. Men det var min egen fångenskap.
Ville inte avsluta min dom genom nåt sånt.
Jag försökte med alla metoder.
Jag körde till DC, för där finns ett museum med en riktig giljotin.
Vi fattar, för dem som inte har tur och är du betyder "död" död.
Vi måste stoppa henne, och ge henne hopp. Skicka ett budskap.
-Hur? Hon hörde oss inte. -Budskapet är där, nu.
I atlasen. Jag klottrade om Nova Scotia. Måste ju få henne att se det.
Hur öppnar vi en atlas om vi inte kan röra någonting?
Vi måste visst få Kai att förbättra sina häxerier, va?
Så att vi kan ta fysisk kontakt.
Ska vi skicka dit er, alla tre? Visst, jadå.
Jag kan ju väcka era föräldrar för tebjudning?
Förlåt mig.
-Så okänsligt av mig. -Du kan väl bara skicka mig dit?
-Vad? Nej. -Det kan fungera.
Jag fokuserar all magi på en person.
Det kan vara tillräckligt för att han ska kunna interagera.
Om jag kan hålla kvar formeln.
Och om du inte kan det?
Magin överväldigar mig-
-och jag kan inte ta ut Jeremy. Han fastnar där för evigt.
-Jer... -Nej. Säg ingenting.
Får jag kontakt med henne, så räddar vi Bonnies liv, om inte...
...är jag ju med henne, när hon dör.
Hördu, är det en M&M?
-Var? -Precis där.
Lite till vänster. Vänster. Precis där.
-Ursäkta, det var bara ett löv. -Är det här kul, eller?
Tja, vi är ju mitt ute i skogen och letar efter en nalle-
-som begravts i en grund grav av en 9-årig version av dig.
Jag kan inte säga det utan att le. Ja, det är roligt.
-Du är full. -Nej, nej.
Du har mer ställen att gräva på.
Du är en idiot.
-En idiot? -Ja.
-Nu låter du arg. -Jag är inte...
...arg, okej? Jag är bara irriterad.
Jag går igenom en känslosam situation just nu-
-och du bara står där och hånar mig.
-Du är visst arg. -Jag är inte arg.
-Okej? -Det borde du vara.
Din mamma är döende. Bästisen är borta-
-och du försöker hitta ett uppstoppat djur här?
Håll käften!
-Mår du bättre nu? -Nej.
-Försök igen. -Fan ta dig!
Det är bra. Få ut det.
Jag kan inte fatta att du gjorde så.
Det var du som började.
Men det kändes bra, gjorde det inte?
Kanske lite.
Jag visste inte att du och Bonnie hade en pakt.
Det hela var min idé.
Den kom när vi hade sett "The Bodyguard" en miljard gånger.
Jag trodde aldrig att hon skulle göra det.
Jag kan inte titta på det här.
-Hej. Ansel Adams. -Jag har ingen aning om vem det är.
-Vart vill du åka någonstans? -Virginia.
-Mystic Falls. -Virginia?
Campus-bussen har nog bara fem hållplatser.
-Lenox-sjukhuset är längst bort. -Bra.
Min vän stack, och min mobil och jacka är i hans bil.
Det här är varför jag inte besöker djurhem.
Kom. Jag kan visa dig var du hittar en riktig buss.
Åh, det skulle vara så bra. Jag...
-...fryser verkligen. -Det finns ett café på vägen.
Vi tar en kaffe, och du kan värma dig.
Synd att plånboken är i min jacka.
Hur hade du tänkt betala för bussen?
Med min charm?
Ja, då bjuder jag dig på en bussbiljett, plus kaffe.
Tack så mycket.
Kom då.
Vår självmordsbourbon.
Bonnie och jag skulle dricka detta. Det är vad jag tänker göra.
För dig, Bonnie.
Hade Kai rätt om mig?
När jag blev en vampyr, förändrades jag helt då?
Kai är en psykopat.
Bry dig inte om det han säger.
Det gör jag inte.
Tänker du nånsin på att vi kunde ha varit ihop-
-om jag fortfarande var människa?
Okej, vi får nog prata om det här.
Det är bara en fråga, Damon.
-Nej. -Vadå nej?
Vi vore inte ihop om du var det.
Du hade ett val. Du valde Stefan.
Ditt människojag var på väg hem till honom.
Bilen gick över bron.
Du förvandlades, och plötsligt var jag tillbaka i bilden.
Jag ska titta till Jer.
Vad är det som händer?
Okej, 1994, nu gör vi det här.
Var är den dumma kartan?
-Det funkar. -Fort, hitta Nova Scotia.
Nova Scotia, här är det.
Va?
Kai, gör något.
Kai?
Nej, vad gör du?
Jäklar, syrran.
-Det var hårt. -Håll käften.
Allt kommer tillbaka till mig, Livie.
-Du vet laddningen... -Sluta, Kai.
-...genom dina ben. -Sluta.
När chansen finns att få se nån brännas ihjäl.
Jag saknar verkligen den känslan.
Bara döda mig, Kai.
Du har redan dödat min bästa vän.
Så bara gör det.
Få det överstökat.
Varför kan jag inte göra detta?
Jag bryr mig inte om dig.
Varför kan jag inte döda henne?
Kai, gör det. Gör det.
Kom igen!
Döda henne!
Vad fan är det som händer?
Liv försöker döda Kai.
Jeremy.
Skicka tillbaka mig. Snälla.
Jeremy, se på mig.
-Jag är halvdöd. -Jag måste stoppa Bonnie.
Okej. Okej.
Skål för att ha kommit så här långt.
Okej.
Jag tror det är dags att jag befriar mig från det här.
Stanna här.
Ja, jag tror att jag fick all rening av det här som jag kunde få.
-Vi går hem. -Okej.
Vänta lite.
-Vad är det? -Var tyst.
Nej, nej. Jag menar allvar.
Är det ett öra?
Herregud.
Cuddles.
Vi kan säkert rengöra henne. Göra henne som ny, igen.
Ja, det...
Du.
Jag är ledsen.
Kai.
Försvinn härifrån.
Hon är ju rakt under oss.
Du kan inte gömma dig från mig.
Vad gör du?
Jag sa ju att jag hade sparat den här för något speciellt.
Nej, kom igen.
Du vill väl inte göra det här? Stäng bara av bilen, Bonnie.
Du får inte dö.
Det är nog slöseri med tid att spela in något nu.
Men Damon och Elena eller den som-
-hittar den här, och vet hur man får den här att funka-
-snälla, säg till alla att jag är ledsen.
-Bonnie. -Säg att jag försökte.
Jag försökte verkligen få det att fungera.
Men jag saknar det för mycket.
Jag saknar att säga hej till främlingar.
Att beställa middag-
-på en restaurang.
Att skratta, ihop med mina vänner.
Men-
-att vara här ensam varje dag-
-utan att kunna prata med någon...
Att inte säga något på veckor-
-det är så ensamt. Jag klarar inte av det.
Och jag vet bara ett sätt att stänga av det.
Jag är ledsen.
Jeremy.
Jag... Jag hoppas att du lever ditt liv-
-utan ånger.
Jag hoppas att du kämpar för det liv du önskar dig.
Och ge aldrig upp.
Var stark.
Det var så min mormor brukade säga.
Var-
-stark.
Se så, Bonnie. Res dig.
-Kom igen, nu. -Jag ska vara stark.
Jag tänker inte dö här.
Bonnie, kom igen. Ställ dig upp!
Bonnie, ställ dig upp! Öppna dig. Kom igen.
Kom igen!
Åh, Jeremy. Jeremy.
Hallå, Jeremy. Vakna.
Kai. Hallå.
Fan också.
Jeremy, vakna. Jer, vakna nu.
Jeremy.
Jag är okej.
Bonnie, är hon...?
Jag såg henne.
Hon kommer att bli bra.
Vi kan kanske rädda en bit.
Jag tror inte att Bonnie hade velat att tårta skulle gå till spillo.
Jag fattar det. Jag fattar vad hon går igenom.
Varför hon vill avsluta det.
Hon känner sig fångad och ensam.
Varje dag är likadan. Besvikelse, elände. Man-
-somnar och vaknar och gör om det igen.
Men hon är inte den enda som är fast.
Jeremy, jag vet vad du har gått igenom.
-Säg inte att jag måste vara stark. -Faktiskt...
...tänkte jag säga att det är okej att gå vidare.
Bonnie beslutade att rädda sig själv.
Och av det du har berättat nu-
-tror jag att hon vill att du ska det.
Gå på konstskola. Vi kommer att hjälpa dig. Bara...
Hitta det liv som du önskar dig.
Och bli lycklig.
Och du, då?
Jag klarar mig.
Jag lovar.
Bara stick härifrån.
Och se inte tillbaka.
Hur hamnade jag här igen?
Tja, jag vaknade på golvet.
En kudde var väl för mycket att begära.
Och när jag kom på vart du hade gått, stack jag till Salvatores hus.
Bara för att finna dig medvetslös.
Så jag fick Elena att ge dig blod.
När jag ser att du är oskadd-
-vill jag aldrig se dig igen.
-Tyler, vänta. -Du ljög för mig.
-Nej, jag ville inte såra dig. -Du ljög för mig.
-Kan du bara lugna dig? -Jag tänker inte göra det.
Jag skulle ha gjort allt för dig.
Men du valde döden istället för mig.
Nå, hur var din lilla kaffedejt?
Du gillar henne, eller hur?
Vad var poängen med detta?
Du var ett test.
Jag ville se vad för sorts person den sista, återstående Salvatore är.
Vad för sorts person hon är?
Hon avvisade ju ditt försök att charma henne-
-men var en god samarit när du behövde hjälp.
På en skala från ett till tio är nog hennes renhet rankad 9,5.
-När jag är klar, är hon en etta. -Och?
-Ska du betvinga henne att bli ond? -Jag ska inte betvinga henne.
Sarah ska veta att allt hon gjorde var av egen fri vilja.
Vad pratar du om?
Jag ska smyga in mig själv i hennes liv.
Och få henne att göra sånt hon aldrig har drömt om att göra-
-tills hon ber mig att göra henne till en vampyr.
Stefan trodde att han kunde skydda henne.
Jag ska visa honom hur fel han hade.
Så Jer ska ansöka till en konstskola.
Betvinga fram lite schysta konstverk, för så bra är han inte.
Var inte elak.
Han behöver gå vidare med sitt liv och-
-det gör jag också.
Jag vet inte om jag gillar den övergången.
Lyssna, jag...
Jag har gjort stora misstag i mitt liv.
Att vara med dig var inte fel.
Och ja, jag lät Alaric betvinga bort min kärlek till dig.
Och ja, jag älskade Stefan en gång.
Natten då jag dog-
-körde Matt mig tillbaka till honom.
Ändå hittade jag tillbaka till dig.
Damon, på något sätt hittar jag alltid tillbaka till dig.
Det kvittar om jag har minnen eller om jag är vampyr eller inte.
Du säger bara så för att du inte kan förändra vad du är.
Nej, jag bryr mig inte om vad mitt mänskliga jag hade gjort.
För hon är inte här, men det är jag.
Och om det förflutna är en plats-
-där du och jag inte är tillsammans-
-så låt oss sluta leva i det.
Ja.
Ansökningsblanketter
Nova Scotia?
Damon, du är ett geni. i det.