Viděli jste...
Jestli Stefan chce zachránit Sarah život,
stačí jen vypnout svou lidskost.
Stefan bez své lidskosti je jen jedinou tepnou od Rozparovače.
-Tvoje matka je naživu? -Ve vězeňském světě z roku 1903.
A věříš, že se mi podaří Stefana znovu spojit s jeho lidskostí?
-Sbal si věci. -Dám vědět ostatním.
Má domeček pro upíry.
-Oni nepůjdou. -Je to rodina.
Nechám tě tu shnít. Vrátíme se pro ně.
-Ale my se tam už nevrátíme, že? -Ne, nevrátíme.
Byla jsi pěšákem ve hře, která už mě přestala bavit.
Nejsi obyčejné děvče, Sarah Salvatorová.
Proč mi tak říkáš?
-Něco pro tebe mám. -Lék na upírství.
Vím, že jsi ho chtěl pro Elenu.
Co když už ho pro ni nechci?
No fajn.
No tak.
Dobře, kdo si tu ze mě střílí?
Chrisi, jsi tam?
Debil.
Proboha.
Chrisi?
-Chrisi? -Baf.
Ty na mě bafáš?
-Baf! -Já ho vyděsila.
Vyděsila jsem tě, že?
S tím sundáváním židlí a lahví?
-Co jste zač? -Já jsem Caroline, tohle je Stefan
a tenhle byl chutňoučký.
Ochutnej.
-O co tu běží? -S Caroline jsme se vsadili o to,
-jestli tě vyděsí k smrti. -Jako doslova vyděsit k smrti.
Ale musíš pochopit, že si s někým zahrávala poprvé,
takže jí nedošlo, že šokující
shazování mrtvoly je naprosté klišé.
Klišé? Byl to můj kámoš.
Tak proč nevyšiluješ?
Máš panický nebo srdeční záchvat? No tak. Něco mi předveď.
Asi jsi mě neslyšel.
Máš srdeční záchvat.
Co to meleš?
Moje hruď. Co se to děje?
Podvádí. To se děje.
Pomoz mi, prosím.
Fajn. Uklidni se. Je to jen v hlavě. Jen si myslíš, že máš záchvat.
A teď se ti svírá hrdlo.
Nemůžeš dýchat.
Božínku? To ti po celém těle lezou pavouci?
Mrkej na to. Vyhrála jsem.
Toho chudáka hrozně vyděsilo to, že zemře na srdeční záchvat.
Ne. To není fér. Technicky zemřel na mezeru ve výkladu sázky.
Výhra je výhra.
Takže víš, co uděláme teď.
Ano, bohužel to vím.
Karaoke.
UPÍŘÍ DENÍKY VI. 18. díl: Nemohl bych tak milovat
Vyzvedl jsi mně z nemocnice, projel nádrž benzínu,
a to jen proto, abys mě přivezl
do domu uprostřed ničeho?
Až se dveře otevřou, tak už mým problémem nebudeš.
Kdy jsem tvým problémem byla?
Když jsi kvůli tvému prapraprastrýci málem umřela.
Cože?
Je načase, abys poznala svou skutečnou rodinu.
Zdravím?
Sháníte mého syna?
Moje chyba.
Promiňte. Neznáme...
Spletl jsem si dům. Hrozně se omlouvám za vyrušení.
-Co to sakra bylo? -Tu ženskou jsem potkal
v roce 1903.
Cože?
Ona mě proměnila v upíra.
Necítíš něco?
-Máma vaří. -To je slanina?
Jo, nebo nějaké dítě, které unesla z blízké vesnice.
No tak.
Může nás slyšet.
Musíš jí dát šanci,
tak jako jsem ti ji dala já.
-Je to tvá matka. -Ne.
Je nástrojem k navrácení Stefanovy lidskosti,
protože není pochyb o tom, že Caroline
a Stefan teď mají tesáky v něčím těle, a čím dříve
odstraníme naše nadpřirozené vrahy, tím lépe.
-Neviděl jsi moje tričko? -Líbíš se mi víc bez něj.
Tvé mámě bych se tak určitě nelíbila.
Vezmi si moje.
Tohle měl Damon nejradši...
Vajíčko v košíčku.
Nechutná to, jak si to pamatuju.
Naposledy jsi to jedl jako člověk. Chuť se nám s roky mění.
Ale ty jsi v tom skoro nová, že ano, Eleno?
Proměnila jsem se nedávno.
Stýská se ti po tom
bytí člověkem?
Občas.
Pokud to chápu správně,
tak k osvobození mých společníků
z místa, kde mě věznili, bude třeba to magické zařízení.
-Ascendent. -Ano. Ascendent. Kde je?
V bezpečí. Opravdu v bezpečí.
-A je k tomu potřeba i nebeský úkaz. -Budeme muset trochu hledat, jo.
Buď trpělivá. Dávají si načas. Jsou hodně vzácné.
Bude úplněk. S ním to půjde?
Když ne, za pár dní bude lyridský meteorický roj.
Koukněme se na tebe. Jestli ty nejsi farmářský almanach.
Vlastně jsem se řídila tvou radou a sedla si ke Stefanovu počítači.
Jaký neobyčejný přístroj s těmi všemi informacemi.
A videi s kočkami jezdícími na robotických vysavačích.
-Je všechno v pohodě? -To je Jo.
Někdo ve Whitmoru napadá lidi.
Budu hádat, bloncka a druhý je ten,
-mění lidi ve figurky PEZ. -To přesně
půjdu zjistit. Děkuju moc za snídani.
Kdo je ta žena?
A odkud víš, kdo je má rodina? Jak to, že to nevím já?
Tvůj strýc Stefan tě přiměl to zapomenout, aby to udržel v tajnosti
před tvým druhým strýcem Damonem poté, co zabil tvé rodiče,
potkal by tě stejný osud, nebýt tvého prvního strýce.
-K tomu jsi mě vezl? -Popravdě ne.
Dobrý bratr nedávno začal zlobit a já doufal, že tě dám zlému bratrovi,
který je teď méně zlým než ten dobrý bratr.
Ničemu z toho nerozumím.
Můžu to klidně zopakovat,
ale ani podruhé ti to nebude jasnější.
Chtěla jsi vědět, co je ta ženská zač?
Je tou nejděsivější osobou, kterou jsem kdy poznal.
JIŽNÍ HAMPTON, ANGLIE 1903
Žádné nemocné cestující!
Mám lístek.
-Zaplatil jsem ho. -Vážně?
My tu ale nevedeme nemocniční oddělení.
Na té lodi je doktor. Může mi pomoct.
Ztrať se, člověče, než nás těmi souchotinami všechny nakazíš.
-Kdo jsi? -Vidím, že potřebuješ doktora.
Toho si cením, ale i kdybych se přes tu karanténu dostal,
zdá se, že jsem přišel o lístek.
S tím můžu pomoct. Pojď. Nemáme moc času.
Myslel jsem, že mířím za novým životem,
s pomocí té nejvytříbenější ženy, jakou jsem kdy znal.
Než zakotvila v newyorském přístavu, všichni na palubě byli mrtví,
včetně mě.
Zapomeneš všechno, co víš o své skutečné rodině.
Probudíš se v bezpečí na své koleji
a zapomeneš jméno Salvatore.
Nebo mi to konečně celé dovyprávíš.
-Máš v sobě železník. -Jo.
Tvůj kámoš Matt se zastavil v nemocnici a trochu mi ho dal.
Hej, Taylor Swift. My se tu snažíme učit.
Kde je manažer tohohle podniku?
Někdo se ptal po manažerovi?
Nezlomil jsem mu žebra. Jen měl vyražený dech.
Byl 20 vteřin mimo.
Nehodí se do výcvikového programu.
-Neděláme to kvůli zábavě. -Nedáš si jídlo?
-Máš hlad, strážníku Lockwoode? -Pitomče.
Do čeho jsme to vstoupili?
Hele. Policejní strážníci ve výcviku.
Přišli jste nás zatknout?
Už můžeš odejít.
Co to sakra děláš?
Vychutnávám si hudbu.
Chcete si vzít další písničku?
Měli bychom vypadnout.
Ne. Zůstaňte.
Caroline přijímá požadavky.
Na. Napiš Eleně. Řekni jí, že to jedeme do kampusu omrknout.
Vidíš ta písmena?
Ber to jako prťavý psací stroj.
Máš pravdu.
Má drahá Eleno, snad tě to zastihne v dobrém zdraví.
Ne. Ne. Krátce a mile. Jen "jedeme do kampusu".
Jo. Až je najdeme, já se postarám o Caroline,
ty se podíváš Stefanovi přímo do očí.
A pak z něj udělám muže, jakým byl.
Přesně.
A až to udělám, tak půjdeme zachránit mé přátele?
Jasně. Vím, jak ti to strašně leží na srdci.
Čím to mám zakončit?
-S "Miluji tě"? -Klidně.
Miluješ ji, že ano?
Ne, že by ti do toho něco bylo, ale ano, miluju a ona mě.
Jsme zamilovaní.
A myslíš si, že když jí dáš lék, tak to vše zničíš?
Včera, když se zastavila tvá kamarádka Bonnie...
Špehovala jsi mě?
Nechtěla jsem odposlouchávat. Jen nejsem zvyklá slyšet jiné hlasy.
-Vážně? -Nedalo se to přeslechnout
a ne každý den člověk slyší
o něčem tak vzácném jako o léku na upírství.
Nikomu to neříkej, ano?
Tím myslíš Eleně.
Ani nevím, jestli ten lék chce.
Přesto se bojíš, že by mohla,
a že ji ztratíš, pokud si ho vezme.
Jsme si podobnější, než jsi ochotný připustit, Damone.
Ani jeden z nás nesnese pomyšlení na samotu.
Je v bezvědomí, ale dala jsem mu trochu mé krve
-a už je stabilnější. -Čím víc těch obětí je,
tím je těžší skrývat důvod, proč tu jsou.
Jo, já vím. Proto doufám, že je Damon a jeho máma najdou.
Promiň, řekla jsi právě Damonova máma?
Není mrtvá?
Ne, byla uvězněna ve vězeňském světě v roce 1903,
kde je teď Kai.
Kai je ve vězeňském světě v roce 1903?
-Promiň, nikdo ti to neřekl? -Mám 13. hodinu z dvanáctky.
Někdo mi možná mohl poslat zprávu.
Promiň.
-Kai je tedy pryč? -Napořád.
To jsou úžasné zprávy.
-Opravdu úžasné zprávy. -Jsi těhotná.
Říkala jsem si, proč piješ kafe bez kofeinu,
obzvlášť při tak dlouhé směně.
Mít za strejdu psychopata je to poslední, co to dítě potřebuje.
Ty a Alaric čekáte dítě.
Mám...
Jo, to je úžasné.
Mám z vás takovou radost.
To všechno jsi udělala jen ty?
-Udělala jsi chybu. -Já vím.
Začalo to tím, že jsem věřila upířímu stalkerovi,
který zařídil, abych se spřátelila s modrookým barmanem,
abych viděla, jak ho přejede auto
a jak ho ty hrdinsky zachráníš.
Spal jsi, vzala jsem ti mobil a viděla zprávy Mattovi.
To mě zachrání od trapného rozhovoru.
-Jsem tupá, že jsem ti vůbec věřila. -Neubíjej se kvůli tomu.
Pamatuju si, jaké to je být tak naivní.
Bacil se rozšířil do vašich plic,
ve tkáni se vytvořily dutiny.
Krvácení bude pokračovat.
Můžete ho zastavit?
Věřím, že ano, ale požadovaná dávka je v takovémto stádiu velmi drahá.
Platba problémem nebude, pokud je váš lék účinný.
O tom vás ujišťuji.
Kolik lidí jste s ním zachránil? Mluvte pravdu.
Žádného, slíbil jsem jim zdraví
a prodal jim levanduli s bobřím olejem.
Co?
Proč to říkáte?
-Myslel jsem, že mi můžete pomoct. -Lhal.
Jaká je jeho skutečná diagnóza?
Do týdne zemře.
Je možné, že už ani neuvidí pevninu.
Nechte nás.
Měla byste jít také.
Vaši laskavost bych vám nechtěl oplatit tím, že vás nakazím.
To není možné.
Já už jsem souchotiny měla.
Jak jste přežila?
Nepřežila.
Co jste zač?
Anděl?
Podívej, poslouchali jsme tě, zatleskali jsme ti, už můžeme jít?
Zahrajeme si hru O Caroline.
-Ani nevím, co to je. -Jistěže víš.
Oba jste se mnou chodili,
a tak byste o mně měli vše vědět,
takže se vás budu ptát na něco o sobě
a kdo odpoví správně, tak bude žít.
Jsi zvrácená.
Kdy mám narozeniny? Tylere.
10. října.
Výborně.
Dobře. Matte, teď ty.
Jaká je má oblíbená barva?
To je chyták, žádnou oblíbenou barvu nemáš.
Správně.
Dobře, teď rozstřel.
Kdo odpoví první, ten vyhraje.
Na co má máma myslela před smrtí naposled?
-Jak to asi máme vědět? -Někdy jsem to určitě zmínila.
-Ne, nezmínila. -No tak, čas běží.
Soudci čekají na konečnou odpověď.
Jaká byla poslední mámina vzpomínka, než natáhla bačkory?
Zdá se,
že Whitmore bude potřebovat nového učitele filozofie.
Tvoje máma tě učila jezdit na kole.
Bingo! A vyhrává Stefan,
takže vy dva prohráváte,
což není tak špatné,
protože vás teď můžeme zabít oba dva.
Soudě podle obětí začali v knihovně,
pak dostali několik členů ochranky u fotbalového hřiště,
a pak šli do kina.
Víš, co je z toho nejvíc šokující?
Že mě to vůbec nešokuje.
To jsou základy. Stát se necitlivým s tím jde ruku v ruce.
Vlastně mě to nešokuje proto,
že už jsem v jejich pozici byla
a bylo to stejně špatné
a tohle je jen velká připomínka toho,
že tu vždy bude část mě,
která je něčeho takového schopná.
Ale to ty nedovolíš.
Budeš příliš zaneprázdněná vedením své rodinné ordinace
a léčením neštovic malého Stevieho.
Chvíli možná jo,
než se z malého Stevieho stane teenager Steven
a já nezestárnu ani o den.
-Řekla jsi o tom Damonovi? -Co tím myslíš?
Viděla jsem tvoji reakci, když jsi zjistila, že jsem těhotná.
-No. -A věčnost tvého života
probleskla před očima a k smrti tě vyděsila.
Jen mám z tebe a Alarica radost.
Alarica, který byl upírem,
který je teď člověkem a bude mít potomka.
-Bavila ses o tom se svým přítelem? -Ví, jak to cítím,
ale taky ví, že to nijak nemůžeme změnit.
takže to nemá cenu nějak řešit.
Dobře.
A jak vím, že si s mou myslí nezahráváš právě ty
a že mě nenutíš věřit téhle zvrácené rodinné historii?
Vyrvali tě z lůna mrtvé ženy.
Stefan pravdu díky nátlaku ukryl, ale citové jizvy stále nevymizely.
Jak jinak vysvětlíš svou zálibu v morbidních věcech?
Pověšení Mary Surrattové
je stěží motivační plakát, že?
Jo, na smrti je něco, co je pro mě...
-Nevím. -Svůdné?
No, řeknu ti...
Pravý význam smrti nemůžeš ocenit, dokud nestojíš přímo na jejím prahu.
Tu ukolébavku jsem slyšel naposled jako malý.
Já vím.
Proč to děláte?
Je tak těžké uvěřit, že by někdo mohl být laskavý?
Jako 4letého mě nechali v chudobinci.
To není místo známé laskavostí.
I já vím, jaké to je, když tě někdo odhodí jako odpadky.
Byla jsem poslána do ústavu, abych tam shnila,
abych tam zemřela,
opustil mě vlastní manžel, který se nemodlil za můj rychlý konec,
abych byla ušetřena bolesti a utrpení,
ale abych mu už nebyla na obtíž,
ale byla mi dána druhá šance
a tehdy, když jsem se odpoutala od života, který o mě nestál,
jsem našla svou pravou rodinu.
Tam máte teď namířeno?
-Setkat se s nimi? -Ne.
Nikdy bych nesnesla to odloučení. Jsou tady, cestují se mnou.
Jsou to vyvrženci stejně jako ty a já.
Mohl by ses k nám připojit.
Nikdy bys nebyl sám.
Zdá se, že se můj konec už blíží.
Nebo začátek.
Vypij to, Lorenzo.
Když tvůj bratr loví, nezůstane na jednom místě.
Jo? Někde začít musíme. Elena prý ošetřovala někoho,
na koho zaútočili při odchodu z přednášky moderní historie.
No, no.
Matka ví vše nejlépe.
Podle Eleny jsou v baru Scull.
Pojď.
Ještě musíme probrat, co uděláme, pokud si na mě Stefan nevzpomene.
To má být vtip? Jsi jeho matka, jistěže si na tebe vzpomene.
Řekni mi, že to zvládneš.
Co když řeknu něco špatně?
Být pryč století a půl je dlouhé odloučení.
Zvládneš to. Vzpomeň si, co jsi cítila,
když ses pro nás vrátila.
Když jsem se pro vás vrátila?
Jo, v roce 1903. Zjistila jsi, že jsme upíři,
po 40 let dlouhém flámu Evropou jsi zakotvila v newyorkském přístavu a...
Nevrátila ses pro nás.
Ne, nevrátila.
Mrzí mě to.
Zvládneš to.
-Stačí to prostě zkusit. -Zkoušela jsem to, Damone.
Od chvíle, co jsem tě včera uviděla, jsem se celým srdcem
snažila být ženou, která byla tvou matkou,
vzpomenout si, jaké to bylo oplakávat tě a tvého bratra,
když mě váš otec vyhnal.
Když jsem byla přeměněna,
tak byl silnější
než touha být s vámi
pouze strach z toho, co bych udělala, kdybych vás ještě někdy uviděla.
Tak jsem zůstala stranou.
Musela jsem najít ostatní,
kteří by mi pomohli vrátit se do starých kolejí,
a když mi s tím má nová rodina pomohla,
vše, co jsem cítila ke své původní rodině, pro tebe a tvého bratra,
bylo pryč.
Nenávidím se za to, že se nemůžu přimět cítit něco víc.
Moc mě to mrzí.
Panna a zabiju Tylera, orel a zabiju Matta.
-Ano? -To zní dobře.
-Zdá se, že je někdo naštvaný. -Je to vlkodlak. Teď je v klidu.
Divíš se, proč všichni upíry nesnáší? Jen se podívej na sebe.
bezdůvodně si zahráváš s ostatními. Opravdu odvážné.
Co to děláš?
-To myslíš vážně? -Co se děje, Stefane?
Nejsi zvyklý na odpor?
Ne, spíš na to, že je někdo až takhle hloupý.
Dobře, Tyi, dost. Stefane, mrzí ho to.
Tyi, přestaň, zabije tě.
Vidíš tu jeho žílu na jeho čele?
Dřív jsem si myslela, že je sexy,
ale teď jsem si jistá, že to ti jen z mozku odchází krev.
Trhni si, Caroline.
-No tak. Někdo z vás, pojďte na mě. -Tyi, nech toho!
Hej, Caroline, s radostí ho pro tebe zabiju,
ale vím, jak hnusně se k tobě choval,
-takže jestli chceš... -Já chci.
No tak, Tylere.
Vyzývám tě.
-Tyi, přestaň. Zabije tě. -Vypadni odsud, Matte.
Hezký pokus, Tylere.
Takže ti naplno řekla, že tě nemá ráda?
Byla to prostě úplně ona, ale jo, je to tak,
ale však víš, že nemám v plánu dodržet svou část dohody,
osvobodit její kamarádíčky, takže tak, jsme asi vyrovnaní.
-Damone. -Ne. To je v pohodě.
150 let je až moc, na to, abych se zajímal.
Říká ten, který víc než století a půl fňukal kvůli Katherine Pierceové.
Je v pořádku cítit se ublížený, Damone.
Lily byla druhá žena, která tě opustila.
Říká ta, která mě nikdy neopustila.
Hele, můžeš tady se mnou flirtovat, nebo mi pomoct vymyslet plán B,
-protože s Lily to nepůjde. -Stefan ale neví, co cítí.
Stefan ale není idiot.
Není tvoje máma náhodou dobrá lhářka?
-Kam si sakra myslíš, že jdeš? -Kamkoliv.
Nevím. Nech mě jít.
Ne. Teď mě poslouchej.
Hej!
Mám jediné řešení, a to jsi ty,
Takže nakráčíš do baru a předvedeš tam představení svého života,
nebo se můžeš rozloučit se svou vysušenou upíří rodinkou.
-Rozumíme si? -Když se nepodaří přivést ho zpátky?
Podaří.
Potřebuji ujištění, že bez ohledu na výsledek s tvým bratrem,
že mi pomůžeš s mými lidmi.
Říkal jsem to tisíckrát.
-A je to pravda? -Proč bych měl lhát?
Damone.
Máš šanci dát své největší lásce
lidský život, po kterém prahne, a stejně k ní ještě nejsi upřímný.
Představení začíná.
Takže nějaký upír dobrák tě zachrání před smrtí,
dá ti supersílu, ovládnutí myslí a to, že nikdy nezestárneš.
To mi zní jako celkem dobrý obchod.
Jo, to proto, že nevíš o tom hladu.
Vzbudil mě ohlušující zvuk vln narážejících do lodi,
byl jsem oslepený slabým světlem polární záře.
Každý můj smysl byl zostřen, až to bolelo,
ale ne víc, než neukojitelná touha po krvi.
Co se tady stalo?
Ta žena, která ti pomáhala,
všechny je zabila.
Všichni jsou mrtví.
-Kde je? -To nevím.
Řekla mi, abych za tebou přišel.
Chce, aby ses ze mě nakrmil,
abys dokončil proměnu.
Když jsem se nakrmil z toho šarlatána,
prohledal jsem kvůli ní celou loď,
ale byla pryč. Její sliby o novém životě a nové rodině byly lži.
Udělala ze mě monstrum a pak mě opustila.
-Z jakého důvodu? -Kdo ví?
Nejspíš nějaká zvrácená hra.
-Jako ta, kterou hraješ se mnou. -Přesně tak.
Cíl je úplně stejný.
Chtěl jsem ti udělat to, co udělali mně.
Udělat z tebe monstrum.
Promiň, Matte. No tak. Nemůžeš umřít, chlape.
Pro ty, kdo si vedou záznamy,
když Matt umře, začneš zase očůrávat hydranty?
To je velice dobrá otázka.
Pokud sis myslel, že díky svému vzteku sejmeš nás oba,
je tohle způsob přírody, jak tě spojit s tvým skutečným já.
Drž hubu!
Kdo to je?
To je moje matka.
No tak.
Odveď ho odsud. Na. Vezmi si moje auto.
Takže...
ty máš matku?
Měl jsem mámu. Umřela.
Takže ať je tohle kdokoliv, je to jen Damonův pokus vrátit mi lidskost.
Budu hádat. Pak mi ty vrátíš mou lidskost.
To si nemyslím.
Promiň, Stefane, ale díky za ten náskok.
Eleno! Potřebujeme pomoct!
Panebože! Matte!
To je dobré. Budeš v pořádku.
-Ne. -Matte, vezmi si tu zatracenou krev.
Nechci, chci doktora.
-Ale... -Kde je Jo?
Matte!
Co se to právě stalo?
Počkej. Pomůžu ti.
Určitě máš spoustu otázek.
To, že jsi nezestárla ani o den, zodpovídá tu nejpalčivější.
Jsem rozparovač.
Všechna ta vina za nedostatek kontroly, kterou si neseš,
to je moje vina, ne tvoje.
To máš po mně.
To proto jsem musela odejít.
Byla jsem v té krvežíznivosti nová,
bála jsem se, že ublížím tobě a tvému bratrovi.
Když jsem tě viděla naposledy,
byl to den mého pohřbu.
Nepředstavoval sis to.
Byla jsem tvůj anděl.
Pak mu řekni, že by sis přála vidět ho vyrůstat.
Kéž bych tam mohla být,
abych viděla, jak se z tebe stává mladý muž,
abych tě ochránila před výbušností vašeho otce,
ale příliš jsem se styděla za to, co jsem udělala,
čím jsem se stala.
A než jsem dostala pod kontrolu svůj apetit
a mohla se vrátit pro tebe a tvého bratra,
našli mě Blíženci a uvrhli do vězeňského světa.
Jediná věc, která ti pomohla překonat,
že jsi lapená na tom příšerném místě...
Byla naděje, že znovu spatřím svoje syny.
Vím, že neexistují slova, která by vynahradila, že jsem vás opustila,
ale máme celou věčnost, abychom se o to pokusili.
-Tvůj anděl se k tobě vrátil. -Tvůj anděl se k tobě vrátil.
A já už tě nikdy znovu neopustím.
Matko.
Můj sladký chlapečku.
POHŘEŠUJÍCÍ MEAGEN LEE -VĚK 19
Jak jsi ji našel?
Tohle není na seznamu věcí, se kterými by sis měl dělat starosti.
Dej si jeden večer oraz,
noc, kdy se budeš užírat,
odbuď si ten svůj stud
a pak musíš jít po Caroline.
Nepotřebuju noc.
Najdu ji.
Odmítáš i léky na bolest?
Ne.
Tak proč jsi odmítl moji krev?
Víš, kolikrát jsem už umřel,
nebo skoro umřel?
Většinou to bylo rukou lidí, které jsem považoval za své přátele.
Promiň.
Ne lidmi...
-Upíry. -Matte...
Neříkej, že nejste stejní, Eleno,
protože jste. Jste od toho jenom jedno vypnutí.
To jsem říct nechtěla.
Vlastně si myslím, že máš úplné právo být naštvaný.
Ale proč mi nedovolíš, abych tě uzdravila?
Nemůžu říkat, že nenávidím upíry,
a pak je využívat ve svůj prospěch.
Obojí nejde, Eleno.
Tak to prostě musí být.
Fajn, teď když už v těle nemáš železník,
jak ti zní Southampton?
Taky tě můžu ovládnout, abys zmizela na jiné pěkné místo.
Nebo mi můžeš dát volbu, jakou jsi nikdy neměl. Sám jsi to říkal.
Uděláš tohle a všechno jenom zhoršíš.
Ale budeš v bezpečí.
Salvatory, už hledat nebudu?
Podle toho, co jsi mi řekl, je nechci mít za rodinu.
Měj hezký život, Sarah Nelsonová.
Matt bude žít a nenávidět upíry další den,
Stefan jde po Caroline a já mu právě představil mámu.
Beru sázky na to, co se podělá nejdřív.
Chci pro Jo uspořádat večírek pro dítě.
Zapomněl jsem zmáčknout signál pro tvou výhybku.
Že je Joe těhotná, je nejlepší zpráva za dlouhou dobu,
a mám pocit, že jsem nereagovala tak, jak jsem měla.
Proč ne?
Protože si myslím, že jsem...
Já nevím.
-Žárlila jsi? -Jo.
Trochu.
Vždycky jsem chtěla rodinu,
než jsem...
... však víš.
Takže je to hloupá připomínka toho,
že se mi to nikdy nesplní.
Ale...
zase můžu svůj život strávit s tebou,
což je taky něco, co jsem vždycky chtěla,
takže to bude dobré, jo?
Jen jsem si musela dovolit být na chvilku smutná.
Co kdyby to mohlo být jinak?
Co kdybys mohla všechno změnit?
Nemohlo.
A nemůžu.
Nic se nezměnilo.
Miluju tě.
Já tě taky miluju.
Radši ať je to důležité.
Volala jsem tátovi, abych mu řekla, že Kai je pryč.
Ale jediné, co chce vědět, je,
kde je ten ascendent.
-Musíme ho zničit. -Proč?
Než odpovíš, asi bych měl říct,
že už jsem ho dal Lily.
-Cože? Slíbil jsi Bonnie, že... -Na tom nezáleží.
Musíte ho získat zpátky. Hned.
Povídej.
Na začátku 20. století
byla tvá matka ve skupině čarodějů,
kteří byli vyhnáni z covenu Blíženců. Byli známí jako kacíři,
vysavači magie jako Kai.
Ale nejen to.
Lily je proměnila,
vytvořila z nich stvoření, která jsou čarodějové i upíři.
Ale to není možné.
-Upíři nemůžou být čarodějové. -Tihle čarodějové mají moc jen tehdy,
když ji vysají z jiného zdroje.
Jako upíři...
Mají neustálý zdroj.
Mohou čerpat sílu sami ze sebe.
Chtěli zničit Blížence,
ale coven se k nim dostal dřív,
vyhnal je do exilu.
Kacíři jsou nelítostní.
Upíři se schopností čarodějů,
vada přírody.
Nesmí nikdy uniknout.
Představte si Kaie s krvežíznivostí upíra.
Teď si jich představte šest.