Az előző részekben:
Ha meg akarja menteni a kis unokahúgát,
ki kell kapcsolnia az emberi énjét.
Stefan emberség nélkül egy szívásra van a ripper Stefantól.
- Az anyád életben van? - 1903 örök börtönében.
Szerinted én visszakapcsolhatom Stefan emberi énjét?
- Akkor csomagolj! - Szólok a többieknek.
Vámpírbabaházat tart.
- Nem jönnek. - Ők a családom.
Ha nem segítesz, hagyom, hogy itt rohadj meg. Visszajövünk értük.
- Sosem megyünk vissza oda, ugye? - Nem, dehogy.
Gyalog voltál ebben a játszmában, amit már nincs kedvem játszani.
Nem vagy átlagos lány, Sarah Salvatore.
Miért szólítottál így?
- Hoztam neked valamit. - A vámpírizmus ellenszere.
Tudom, hogy ezt Elenának akartad.
És mi van, ha én már nem akarom?
Na, jó...
Ó, elég volt!
Halljam, ki szívat?
Chris, odafent vagy?
Barom!
Istenem!
Chris!
- Chris! - Fúj!
Te most nekem fújolsz?
- Fúj! - Megrémítettem.
Megrémítettelek, ugye?
A széktologatással, meg az üvegekkel.
- Kik vagytok ti? - Ó, Caroline vagyok. Ő meg Stefan.
És ez fincsi volt.
Nyami!
- Mit műveltek? - Képzeld, Caroline-nal fogadtunk,
- hogy vajon halálra tud-e rémíteni. - Szó szerint halálra rémíteni.
De tudnod kell, hogy most először szórakozik ezzel,
és nem fogja fel, hogy ez a sokkoló ledobottholttest-trükk
már elcsépelt klisé.
Klisé? Ő a barátom volt.
Akkor meg miért nem kaptál frászt?
Pánikrohamot, szívrohamot, légyszi, a kedvemért!
Félek, nem fogtad fel.
Épp szívrohamod van.
Mi ez...
A mellkasom. Mi történt?
Az, hogy csal. Ez a nagy helyzet.
Kérlek! Segítsetek!
Csak nyugi, ez mentális! Csak azt hiszed, hogy szívrohamod van.
Összezárul a torkod.
Nem kapsz levegőt.
Jóságos ég! Csak nem pókok nyüzsögnek a testeden?
Nézzék csak! Nyertem.
Szegényke úgy berezelt, hogy szívrohamot kapott.
Nem, ez így nem ér. Gyakorlatilag kiskapuba halt bele.
Akkor is nyertem.
Úgyhogy tudod, mi jön.
Persze, sajnos tudom.
Karaoke.
VÁMPÍRNAPLÓK SOSEM TUDNÉK ÍGY SZERETNI!
Kirángattál a kórházi ágyamból, és csomó benzint pazaroltál,
hogy elhozz egy házhoz
a semmi közepére?
Amint kinyílik az ajtó, már nem az én gondom vagy.
Miért voltam egyáltalán az?
Mert a drága üknagybácsikád, Stefan, majdnem kinyíratott.
Mi?
Ideje megismerni a családodat.
Helló!
A fiamat keresik?
Elvétettem.
Megbocsásson! Talán...
Rossz címre jöttünk. Elnézést a zavarásért.
- Ez meg mi volt? - Találkoztam már vele.
'903-ban.
Mi?
Ő változtatott át vámpírrá.
Te is érzed ezt?
- Anyu főz. - Csak nem bacon?
De, vagy pedig egy kisbaba, akit a közelből rabolt el.
Hé!
Hisz hall minket.
Esélyt kell adnod neki.
Ahogy én is adtam neked.
- Ő az anyád. - Nem.
Eszköz Stefan visszaszerzésére.
Mert kétségtelen, hogy Caroline-nal
éppen ezerrel dőzsölnek az emberi vérben.
Így mielőbb ki kell iktatnunk a természetfeletti született gyilkosokat.
- Nem láttad a pólómat? - Csinibb vagy nélküle.
Kétlem, hogy anyukád is így gondolná.
Vedd fel ezt!
Ez volt Damon nagy kedvence.
"Tojáska kosárkában."
Más ízre emlékeztem.
Utoljára emberként kóstoltad, és az ízlésünk is változik.
De, Elena, ugye te még új vagy köztünk?
Néhány éve változtam át.
Nem hiányzik
az emberi lét?
Csak néha.
Tehát, ha jól értettem tegnap,
ahhoz, hogy kihozzam a társaimat onnan,
ahol fogva tartottak, kell egy mágikus eszköz.
- Az aszcendens. - Értem. És hol az az aszcendens?
Tuti biztos helyen.
- És kell egy csillagászati esemény. - Azután kutatnunk kell. Úgy van.
Légy türelemmel! Az efféle időbe telik.
Telihold lesz, az megteszi?
Ha nem, két hét múlva jönnek a Lyridák.
Nézzenek oda! Már fejből vágod a Mezőgazdasági almanachot.
Megfogadtam a tanácsodat, és keresgéltem Stefan gépén.
Micsoda pompás találmány! Az a sok tudás!
És robotporszívókon lovagló macskás videók.
- Valami gond van? - Jo írt.
Embereket támadnak meg Whitmore-ban.
Kitalálom. Az egyik támadó szőke,
a másik emberi Pez-adagolókat gyárt?
Ennek máris utánajárok. Nagyon köszönöm a reggelit!
Ki ez a nő?
És honnan ismered a családomat? Miért nem tudok erről?
Mert Stefan nagybátyád felejtésre bűvölt, hogy eltitkoljon
a másik bácsikád elől, aki megölte a szüleidet.
Te is meghaltál volna, ha nincs Stefan.
- Hozzá akartál elvinni? - Nem mondhatnám.
A jó fivér nemrég rossz lett. És szerettelek volna a rossz fivér
gondjaira bízni, aki már kevésbé rossz, mint a jó fivér.
Én ebből semmit sem értek.
Elismételném,
de másodszorra se lenne világosabb.
Érdekel, ki az az asszony?
A legirtózatosabb személy, akit ismerek.
South Hampton, Anglia - 1903
Betegek nem jöhetnek fel.
Nekem van jegyem.
- Kifizettem. - Ó, tényleg?
Csakhogy nálunk nincs gyengélkedő.
Van orvos a hajón, ő segíthet.
Táguljon, pajtás, mielőtt mindenkit megfertőz a kórsággal!
- Ki maga? - Valaki, aki orvoshoz viszi.
Nagyon hálás vagyok, de még ha fel is jutnék a hajóra,
elvesztettem a jegyemet.
Ebben segíthetek. Jöjjön! Nincs sok időnk.
Azt hittem, egy új élet felé tartok.
A legelőkelőbb nővel, akit ismerek.
De mire a hajó kikötött New Yorkban, a fedélzetén mindenki halott volt.
Köztük én is.
Elfelejtesz mindent a valódi családodról!
Felébredsz a kollégiumban,
és emlékezni sem fogsz a Salvatore-névre.
Vagy elmondhatnád nekem a teljes történetet.
- Te verbénát szedsz. - Igen.
Matt barátod járt nálam. Adott belőle.
Hé, Taylor Swift! Épp tanulni próbálunk.
Hol van az üzletvezető?
Az üzletvezetőt keresed?
Nem törtem el a bordáit, csak kifulladt.
Pedig ájultan feküdt.
Talán nem is alkalmas a kiképzésre.
- Nem korsókat emelgetünk. - Ennél valamit?
- "Ennél valamit, Lockwood biztos úr?" - Majom!
Mibe sétáltunk itt bele?
Ó, nicsak! A rendőrakadémiásaink.
Letartóztatnátok minket?
Most elhúzhatsz innen.
Mi a fenét műveltek?
Csupán élvezzük a zenét.
Jöhet a következő dal?
Húzzunk el innen!
Ne, maradjatok!
Most jön a kívánságműsor.
Tessék! Írj, Elenának, hogy szétnézünk a campuson.
Látod a betűket?
Képzeld pici írógépnek!
Igazad volt.
"Legdrágább Elenám, remélem jó egészségnek örvendsz."
Nem! Nem kell a rizsa, csak az, hogy "Megyünk a campusra."
Igen. És megkeressük őket. Én intézem Caroline-t,
te meg Stefan szemébe nézel,
és visszaváltoztatom azzá, akinek lennie kell.
Pontosan.
És amint megtettük, kiszabadítjuk a barátaimat?
Persze. Tudom, hogy halálra aggódod magad értük.
Mivel zárjam le?
- Azzal, hogy "szeretlek"? - Ahogy jónak látod.
Ugye szereted őt?
Nem mintha rád tartózna, de igen, szeretem, és ő is engem.
Szeretjük egymást.
És félsz, hogy ezt elrontod, ha nekiadod az ellenszert.
Az éjjel, amikor Bonnie barátnőd átjött...
Te kémkedtél?
Nos, nem akartam hallgatózni, de elszoktam a hangoktól körülöttem.
- Tényleg? - Így meghallottam.
És ugye nem minden nap hallja
az ember a vámpírizmus ellenszere kifejezést.
Jó, ezt ne is említsd másoknak, rendben?
Vagyis ne is említsem Elenának.
Még az sem biztos, hogy szeretné.
Rettegsz, hogy akarja.
És ha átadod neki, elveszíted őt.
Jobban hasonlítunk, mint szeretnéd.
Egyikünk sem bírja elviselni a magányt.
Eszméletlen, de adtam neki a véremből.
- Így stabilizálódott. - Minél többen kerülnek be,
annál nehezebb lesz kimagyarázni.
Igen, tudom. Ezért remélem, hogy Damon és az anyja mielőbb rájuk találnak.
Megbocsáss! Azt mondtad, hogy Damon anyja?
Nem halt meg?
Nem. Csak az 1903-as börtönben volt.
Ahol most Kai is ott maradt.
Kai az 1903-as börtönvilágban?
- Ne haragudj, még nem is mondták? - A műszakom 13. órájában vagyok.
Küldhettetek volna egy üzit.
Nagyon sajnálom!
- Tehát Kai eltűnt? - Ráadásul végleg.
Ó, ez csodálatos.
- Valóban fantasztikus. - Te terhes vagy.
Nem vágtam, miért iszol koffeinmenteset.
Különösen, ha már 13 órája dolgozol.
Nem hiányzik neki egy pszichopata nagybácsi.
Tehát kisbabátok lesz.
Ez...
Jo, hiszen ez csodálatos, igen.
Úgy örülök nektek.
Ez egyes-egyedül a te műved?
- Hibát követtél el. - Tudom.
Kezdve azzal, hogy bíztam a vámpír zaklatómban,
aki összehaverkodott egy kék szemű csapossal.
Hogy tanúja legyek, amint elgázolják,
és te eljátszhasd a hőst.
Miközben aludtál, átnéztem a telódat.
Ezzel megúsztam egy kínos vallomást.
- Idióta voltam, hogy megbíztam benned. - Emiatt ne emészd magad!
Emlékszem, milyen volt naivnak lenni.
A bacilus már megfertőzte az egész tüdejét.
Szétroncsolta a szöveteket.
Továbbra is vért fog köhögni.
De segíthet rajtam?
Úgy vélem. Csakhogy a kívánt adagolás ebben a stádiumban már drága.
A pénz nem jelent gondot, feltéve, ha a gyógyszer hatásos.
Arról biztosíthatom.
Hány embert mentett meg vele? Őszintén.
Egyet sem. Gyógyulást ígértem,
de levendulás ricinusolajat adtam.
Mi?
Miért mondja ezt?
- Azt hittem, segíthet. - Hazudott.
Mi volna a valódi prognózis?
Egy héten belül meghal.
Valószínűleg sosem láthat már szárazföldet.
Távozzon!
Menjen maga is!
Nem szeretném a jóságát fertőzéssel viszonozni.
Nem tudná.
Már elkaptam a gümőkórt.
Hogy élte túl?
Sehogy.
Mi maga?
Egy angyal?
Meghallgattuk a dalodat. Tapsoltunk. Most már mehetünk?
Játsszunk Caroline Ki mit tud?-ot!
- Azt se tudom, mi az. - Ó, tudod te.
Jártatok velem.
Mindent kéne tudnotok rólam.
Hát felteszek nektek néhány kérdést magamról,
és aki jól válaszol, élhet.
Te beteg vagy.
Mikor van a szülinapom? Tyler.
Október 10-én.
Nagyszerű.
Figyelj, Matt! Most te jössz.
Mondd, mi a kedvenc színem?
Ez beugratós kérdés. Nincs kedvenc színed.
Helyes.
Most jöhet a döntő kérdés.
Aki előbb válaszol rá, nyert.
Mi volt anyu utolsó emléke a halála előtt?
- Ezt mégis honnan tudhatnánk? - Biztos, hogy említettem nektek.
- Nem. Tuti, nem! - Gyerünk!
A zsűri a válaszra vár.
Mi volt anyu utolsó emléke, mielőtt beadta a kulcsot?
Sajna
úgy tűnik, a Whitmore-nak kell egy új filozófia-tanársegéd.
Az anyukád éppen bringázni tanított.
Bingó, és Stefan nyert.
Vagyis ti vesztettetek.
Ami nem is olyan rossz.
Mert ezek szerint mindkettőtöket megölhetlek.
Az áldozatokat elnézve a könyvtárból indultak.
Kiiktattak néhány biztonsági őrt.
Majd átbattyogtak a mozihoz.
Tudod, mi a legdöbbenetesebb ebben az egészben?
Hogy meg sem döbbentem.
Orvosi egyszer egy. Az érzéketlenség a szakmával jár.
Valójában csak azért nem döbbent meg,
mert voltam a helyükben.
Ugyanilyen rémes szörnyként.
Mindez csak egy nagy rusnya emlékeztető arra,
hogy a lelkem egy része
mindig képes arra, amit most tesznek.
De te nem fogod hagyni.
Túlságosan lefoglal majd a kisvárosi praxis.
És a kis Stevie bárányhimlője.
Egy ideig talán.
Míg a kis Stevie-ből kamasz Steven nem lesz,
és egy napot sem vénültem.
- Beszéltél erről Damonnel? - Miről is?
Láttam, hogy reagáltál a terhességem hírére.
- Hát, az... - Akkor az örökkévalóság lepergett
a szemed előtt, és halálra rémített.
Én örülök a boldogságotoknak.
Alaric, aki vámpír volt,
most emberi lény, gyereke lesz.
- Megbeszélted már ezt a pasiddal? - Tudja, mit érzek.
De azt is tudja, hogy ezen úgysem változtathatunk.
Így nincs értelme tépelődni.
Jól van.
Honnan tudjam, hogy nem te befolyásolod az elmémet?
Elhitetnéd velem ezt a zűrös családi sztorit.
Egy halott nő méhéből szakítottak ki.
Stefan elfeledtette veled, de a lelki sebek megmaradtak.
Itt ez a morbiditás iránti rajongásod.
Nézd, Mary Surratt akasztása!
Nem igazán motivációs plakát, ugye?
Na, igen, tényleg van valami a halálban, ami...
- Nem is tudom. - Vonzó?
Hadd mondjam el!
Nem vagy tisztában a halál erejével, amíg meg nem tapasztaltad.
Kiskorom óta nem hallottam ezt a dal.
Tudom.
Miért segít?
Olyan nehéz elhinni, hogy még él a jóság?
Négyévesen magamra hagytak egy dologházban.
Azon a helyen nem sok kedvességet kaptam.
Én is tudom, milyen, ha kihajítanak, mint a szemetet.
Egy szanatóriumba küldtek kiszenvedni.
Meghalni.
Magamra hagyott a férjem, aki a gyors végért imádkozott.
De nem azért, hogy megkíméljen.
Szabadulni akart a terhemtől.
De haladékot kaptam.
Amikor kiszabadultam abból az életből, ahol nem kellettem,
rátaláltam az igazi családomra.
Hát odatart?
- Hogy találkozzanak? - Nem.
Nélkülük egy percig se bírnám. Itt vannak, velem utaznak.
Akárcsak mi, számkivetettek.
Csatlakozhatna.
Többé nem lenne magányos.
Úgy érzem, már közel a vég.
Vagy a kezdet.
Igya meg ezt, Lorenzo!
Ha az öcséd vadászik, nincs sokáig egy helyben.
Valahol el kell kezdeni. Elena kezelt egy srácot,
aki újkori európai történelemóráról jött ki.
Lám!
Anyu mindent tud.
Most már a Scull Barban vannak.
Gyere!
Meg kellene beszélnünk, mi legyen, ha Stefan nem emlékszik rám.
Most ugratsz? Te vagy az anyja. Persze hogy emlékszik.
Mondd, hogy képes vagy rá!
És ha rosszat mondok?
Másfél évszázad távollét igen hosszú.
Ügyes leszel. Mondd el, mit éreztél,
amikor értünk jöttél!
Értetek mentem?
1903-ban. Megtudtad, hogy vámpírok lettünk,
és visszajöttél 40 évnyi európai ámokfutás után, csak akkor...
Nem miattunk jöttél.
Nem, valóban.
Sajnálom!
Menni fog.
- Egyszerűen meg kell próbálnod. - Próbálkozom én, Damon.
Mióta tegnap megpillantottalak, próbálom teljes szívemből felidézni,
ki is voltam az anyátokként.
Emlékezni, milyen volt megsiratni titeket,
miután apátok cserben hagyott.
Miután átváltoztam,
csak egyetlen érzés volt erősebb
az utánatok való vágyakozásnál.
A félelem, hogy mit tegyek, ha ismét találkoznánk.
Hát kerültelek titeket.
Kerestem másokat,
akik segíthetnek visszatalálni önmagamhoz.
És mire az új családommal mindez sikerült,
mindent, amit a régi iránt éreztem, kettőtök iránt,
eltűnt.
Gyűlölöm magamat, amiért többre képtelen vagyok.
Nagyon sajnálom!
Ha fej, megölöm Tylert, ha írás, megölöm Mattet.
- Jó? - Egész jól hangzik.
- Valaki bepöccent. - Ő farkas. Ez az alaptekintete.
Vajon miért utálja mindenki a vámpírokat? Itt vagytok ti.
Ok nélkül cseszegettek másokat. Ez bátor húzás.
Tyler, mit művelsz?
- Ez most komoly? - Mi a baj, Stefan?
Meglep, hogy visszatámadnak?
Nem, az lep meg, hogy hogy lehet valaki ilyen ostoba.
Tyler, állj le, Stefan megbánta!
Tyler, nyugi! Meg fog ölni.
Látod azt a kis eret a homlokán?
Régen olyan szexinek tartottam.
De most már tuti, hogy azon át száll ki a vér az agyából.
Gebedj meg, Caroline!
- Gyerünk! Valamelyikőtök támadjon rám! - Tyler, állj már le!
Hé, Caroline, örömmel kinyírom neked,
de tudom, milyen szemét volt, amíg együtt jártatok,
- szóval tessék! - Igen, szeretném.
Gyere, Tyler!
Kihívlak.
- Hagyd már! Tuti, meg fog ölni. - Húzz innen, Matt!
Szép volt, Tyler.
Tehát konkrétan kijelentette, hogy nem szeret?
A szokásos választékos módján, de igen, ez volt a lényege.
De, hé! Amúgy sem akarom betartani az ígéretemet,
hogy kiszabadítom a cimboráit, úgyhogy kvittek vagyunk.
- Damon! - Nincs semmi baj.
Százötven év elég hosszú a felejtéshez.
Mondja a pasi, aki oda volt Katherine Pierce-ért vagy másfél évszázadig.
Jogosan érzel fájdalmat.
Lily volt a második nő, aki elhagyott.
Mondja, aki sosem tette.
Nyugodtan flörtölhetsz velem, vagy segíthetsz a B tervben.
- Mert Lily zsákutca. - Stefan nem tudja, mit érez.
Csakhogy nem is idióta.
Szerinted anyád hogy hazudik?
- Te meg hová készülsz? - Bárhová.
Nem tudom. Csak kérlek, hagyj!
Nem. Na, ide hallgass!
Hé!
Az egyetlen megoldás te vagy.
Úgyhogy életed leghitelesebb előadását nyújtod,
különben búcsút mondhatsz imádott kis vámpírcsaládodnak.
- Világos? - És ha nem tudom őt visszahozni?
Menni fog az.
Biztosíts róla, hogy függetlenül attól, hogy sikerrel járok-e,
bízhatok abban, segítesz visszahozni őket!
Már ezerszer elmondtam, hogy segítek.
- És ez az igazság? - Miért hazudnék?
Damon.
Átnyújthatnád a szerelmednek az emberi létet,
amire vágyik, és mégsem vagy hozzá őszinte.
Színpadra!
Egy irgalmas szamaritánus vámpír megment a haláltól.
Szupererőt ad. Elmekontrollt. És nem öregszel.
Szerintem egész jól jártál.
Mert semmit sem tudsz az éhségről.
Arra ébredtem, a hullámok fülsüketítő hangon csapdossák a hajó oldalát.
Elvakított az északi fények ragyogása.
Minden érzékem szinte fájón felerősödött.
De egyik sem volt olyan rémes, mint a kínzó vérszomj.
Mi történt itt?
A nő, aki segítette.
Megölt mindenkit.
Mindenki meghalt.
- Most hol van? - Nem tudom.
Megkért, hogy jöjjek le magáért.
Azt kérte, egyen belőlem,
hogy teljes legyen az átváltozása.
Miután ettem a sarlatánból,
a hajót átkutattam a nő után.
De eltűnt. Az új életről, családról tett ígérete hazugság volt.
Szörnyeteggé tett, majd cserben hagyott.
- Mi oka volt rá? - Ki tudja?
Talán beteges játék volt.
- Amilyet te is játszol velem. - Pontosan.
Ugyanaz volt a cél.
Azt tettem volna veled, amit ő velem.
Emberből szörnyeteget.
Ne haragudj, Matt! Kérlek! Meg ne halj nekem!
Szóval, ha valaki írná az eredményt,
ha Matt meghal, elkezded lepisilni a tűzcsapokat?
Ó, ez remek kérdés!
Ha ez a harag elhitette veled, hogy mindkettőnkkel végezhetsz,
talán általa ébresztheted fel igazi természetedet.
Pofa be!
Ő ki?
Az anyám.
Gyerünk!
Vidd ki innen! Tessék, menjetek a kocsimmal!
Tehát...
neked van anyád?
Volt anyám. Meghalt.
Ez csupán Damon kísérlete az emberi énem visszakapcsolására.
Kitalálom! Azért, hogy te visszakapcsold az én emberi énemet.
Azt leshetitek.
Bocsi, Stefan! És kösz a figyelmeztetést!
Elena, segítened kell!
Jaj, Istenem, Matt!
Semmi baj. Rendbe fogsz jönni.
- Ne! - Idd már meg a vérét!
Mondom, nem! Orvost akarok.
- De... - Hol van Jo? Hé!
- Matt! - Hagyj!
Ez meg mi volt?
Gyere! Hadd segítsek!
Bizonyára sok kérdésed van.
Mondjuk az, hogy miért nem öregedtél egy napot sem.
Ripper vagyok.
A bűntudatnak, ami az önkontroll hiánya miatt mardos,
én vagyok az oka, nem te.
Tőlem örökölted.
Ezért kellett elmennem.
Még új volt számomra a vérszomj.
Féltem, hogy bántani foglak titeket.
Amikor utoljára láttalak,
a temetésem napján,
nem képzelődtél.
Én voltam az angyal.
Majd mondd meg neki, hogy bárcsak láttad volna felnőni!
Bár itt lettem volna,
hogy lássalak fiatalemberré serdülni.
Hogy megvédjelek apád indulatától.
De nagyon szégyelltem mindazt, amit tettem.
Amivé váltam.
És mire kontrollálni tudtam az étvágyamat,
és visszajöttem volna értetek,
levadászott, és börtönvilágba vetett a Gemini.
Csakis egy dolog segített átvészelni az éveket
azon a borzalmas helyen.
A remény, hogy viszontláthatom még a fiaimat.
Tudom, nincsenek szavak, melyekkel kárpótolhatnálak titeket.
De egy örökkévalóságon át próbálkozhatok.
- Az angyalod visszatért hozzád. - Az angyalod visszatért hozzád.
És soha többé nem hagylak el.
Anya...
Én édes kisfiam.
MEAGEN LEE ELTŰNT - 19 ÉVES
Hogy találtál rá?
Az aggodalmaink listáján most nem ő az első.
Kapsz egy éjszakát, Stefan.
Hogy ostorozd magad.
Eleget szégyenkezz.
Aztán el kell kapnunk Caroline-t.
Nem kell egy éjszaka.
Megtalálom.
Az orvosságot is elutasítod?
Nem.
Miért nem iszol a véremből?
Tudod, hányszor haltam meg?
És hányszor kis híján?
Főként olyan emberek keze által, akiket a barátomnak hittem.
Bocsánat!
Nem emberek.
- Vámpírok. - Matt!
Ne mondd, hogy nem vagytok egyformák!
Ez nem igaz. Egy csettintés, és azzá válsz.
Nem ezt akartam mondani.
Csak annyit, hogy jogosan vagy dühös.
De miért nem hagyod, hogy jóvátegyem?
Nem mondhatom, hogy gyűlölöm a vámpírokat...
ha azután szívességet kérek tőlük.
Ez így egyszerűen nem járja, Elena.
Ennek nem így kell lennie.
Helyes. Most, hogy kiürült a szervezetedből a verbéna,
mit szólnál South Hamptonhoz?
Bűvölhetek neked egy jó kis helyet, ahol elrejtőzhetsz.
Vagy lehetne választási lehetőségem. Te magad mondtad.
Ha megbűvölsz, csak rosszabb lesz.
Biztonságban élhetsz.
És ha sosem keresem a Salvatorékat?
Abból, amit mondtál, nem közösködnék velük.
Legyen szép életed, Sarah Nelson!
Matt továbbra is gyűlölheti a vámpírokat.
Stefan Caroline-t keresi, anyu meg megismerte az Ubert.
Fogadhatnánk, hogy melyik fuccsol be előbb.
Babaköszöntőt rendezek Jónak.
Azta! Na, ezt nevezem én éles váltásnak!
Jo terhessége a legjobb hír, amit jó ideje hallottam,
és nem úgy reagáltam, ahogy kellett volna.
Miért nem?
Mivel azt hiszem...
Hogy is mondjam?
- Irigyled? - Igen.
Egy kicsit.
Persze mindig is vágytam családra
korábban.
Tudod.
Úgyhogy elég durván észhez térített.
Nekem ez már teljesen kizárt.
De...
együtt élhetek veled.
És arra is ugyanúgy vágyom.
Jó lesz így, igaz?
Csak engedd, hogy szomorkodjak egy kicsit!
És ha minden más lenne?
Ha minden megváltozna?
De nem lehet.
Nem megy.
Semmi sem változhat.
Szeretlek!
Én is téged.
Remélem, fontos.
Felhívtam az apámat, hogy szóljak neki Kairól.
És csak az érdekelte,
hogy hol van az aszcendens.
- El kell pusztítanunk. - Miért?
Mielőtt válaszolnál, jobb,
ha rátérek arra, hogy odaadtam Lilynek.
- Mi? Megígérted Bonnie-nak... - Nem számít.
Vissza kell szerezned. Gyorsan.
Halljam!
A századforduló idején
anyád összeállt egy csoportnyi
Geminiből kiátkozott boszorkával. Eretnekként ismerték őket.
Mágiaelszipolyozók voltak, mint Kai.
Ráadásul...
Lily átváltoztatta őket.
Így most olyan lények, akik boszorkák, és vámpírok.
De ez lehetetlen.
- Egy vámpír nem lehet boszorkány. - Ezek a boszorkák csak akkor
varázsolhatnak, ha elszívják mások erejét.
Vámpírokként...
Állandó forrásuk van.
Egymásból táplálkozhatnak.
El akarták pusztítani a Geminit.
De a gyülekezet gyorsabb volt.
És száműzte őket.
Az Eretnekek könyörtelenek.
Vámpírok...
akiknek a hatalma a természet aberrációja.
Sohasem szökhetnek meg.
Képzeljétek el Kait vérszomjas vámpírként!
És ebből képzeljetek el hatot! vámpírként!