Din episoadele anterioare din Jurnalele vampirilor
Ce a fost între tine şi Stefan?
Am fost prima dragoste a lui Stefan.
Stefan, ţi-l prezint pe Julian.
Julian era bărbatul de care nu trebuia să te îndrăgosteşti.
Stefan Salvatore ştie că-i porţi copilul?
- Poftim? - Voiam să-ţi spun personal,
dar Julian s-a asigurat că nu am ce să-ţi spun.
- Te rog să nu spui nimănui. - Nu voi spune, promit.
Piatra Phoenix aduce oameni înapoi la viaţă.
Am făcut o greşeală. Jo nu era în acea piatră.
Am pus pe altcineva în corpul ei.
- Nu eşti soţia mea. - Nu cred că sunt.
Vom rezolva asta împreună.
Să-l îngrop pe nenorocitul ăla ar fi fost prea bine pentru Lily.
Vreau să o las să aibă bărbatul de care i-a fost dor
o sută de ani, iar apoi vreau
să-i smulg capul fix în faţa ei.
Julian e malefic. Nu o pot lăsa pe Lily să-l aducă înapoi.
Şi dacă o face, îl voi ucide cu mâna mea.
Spune-mi, ce gânduri trec
prin mintea unui bărbat înainte să decidă
"Cred că-l voi lua pe cel cu cocoşi"?
- Nu eu am ales asta. - Stai aşa. Sclipici.
Da, aşa e acum. Ce naiba vrei, Damon?
Când e ultima dată când ai vorbit cu logodnica ta?
Văd că umblă repede vorba.
Mi-a scris azi. De ce?
La cât şi ce a zis?
12:18. "Avem nevoie de pâine?"
Nu răspunde la telefon acum.
Nu-i place să răspundă la telefon înainte de o emisiune.
Nu-mi pasă. Dă de ea. Stefan e vânat din nou,
şi e doar o chestiune de timp până ce Caroline e momeala
cu care-l ademenesc.
Dă-te.
Ne cerem scuze pentru întreruperea programului obişnuit.
Numele meu e Caroline. Sunt producător pentru "Ştirile KQBC."
Vă rog ascultaţi cu atenţie.
Am un mesaj urgent pentru Stefan Salvatore.
Se pare că draga soţie
nu va ajunge la cină, nu?
Ţine arma. Aşa.
Primul lucru pe care trebuie să-l faci
e să muşti hârtia de pe cartuş aşa.
Dă-mi tija. Aşa.
Acum fă tu asta.
Împinge-l până jos. Perfect.
- Cât de departe pot să trag? - Vezi acel...
Acel copac de acolo care îşi pierde scoarţa?
Nu.
- E destul de departe, nu? - Pot să trag?
- Nu ştiu. Crezi că eşti destul de mare? - Am 11 ani.
- Eu aveam 12 când am tras prima dată. - Tată, pot face asta.
- Crezi? - Da.
Bine, atunci.
Hai să găsim o căprioară. Haide.
Secretul este să nu-ţi iei ochii de pe ţintă.
Ai înţeles?
Jacob.
Jacob!
Jacob! Jacob!
Jacob!
Hei, sunt doar eu.
- Hei. - Cine e Jacob?
- Cine? - Jacob. Îi strigai numele.
Cred că am visat urât.
Probabil pentru că ai dormit pe canapea, prostuţule.
Ce cauţi aici?
Cred că e vina mea.
Voiam să-ţi spun că am folosit tot şamponul.
Valerie, nu ştiam că stai aici.
A stat, la trecut, doar o noapte.
- Ar trebui să mă îmbrac. - Da. Fă asta.
- Bine. - Ok.
- Explică. - Ok.
Lily vreau să-l aducă pe Julian înapoi la viaţă.
Valerie a încercat să-i dea foc înainte să pună ea mâna pe el,
şi nu a ieşit aşa bine.
Nu înţeleg cum de e problema noastră.
Ok. Când şi dacă Lily îl aduce pe Julian înapoi în corpul lui,
el va afla ce a făcut Valerie, şi va veni după ea.
Da. Tot nu mă prind.
Poate ai putea să ai încredere că ştiu ce fac.
Deci vrei să spui că Valerie trebuie să dispară.
Un nou nume, o nouă slujbă, într-o ţară din altă emisferă.
- Nu. Nu. - Tocmai ce ai spus că e în pericol.
Dacă trebuie să o duce eu însumi la aeroport,
voi face asta.
Doar dacă nu ai o problemă cu asta.
Ştii... Îmi place
forma asta de manipulare.
Orice am face, ar trebui să face repede.
Piatra Phoenix îi face pe oameni să-şi piardă minţile,
iar sufletul lui Julian a fost închis acolo de mai bine de o sută de ani,
deci trebuie să fiu cât mai departe de oriunde e el.
Vezi, Beau, scrima trebuie să fie fluidă.
E o conversaţie.
E vorbesc, tu asculţi.
Eu mai vorbesc puţin.
Ai devenit mai bun. Foarte bine, prietene.
Domnilor, nu avem curte destul de mare?
Beau a insistat, nu, prietene?
Duce-ţi-vă afară, vă rog.
Ai auzit această femeie ridicol de atractivă.
Eşti ciudat de binedispus.
Eşti sigur că nu ar trebui să mai stai în pat?
Dragostea mea, trebuie să fiu din nou pe picioare.
Am stat ultima sută de ani întins,
deci dacă nu-mi faci o ofertă pe care să nu o pot refuza...
Ok.
Tentant, dar am altă idee.
Deja îmi place.
- Avem duşmani aici. - Te referi la Valerie.
Numele acesta nu trebuie rostit în casa asta.
Mă refer la fii mei.
Fii tăi sunt în viaţă?
Ok, trebuie să mă pui la curent cu nişte lucruri.
Aşa mă gândeam şi eu.
"Lily Salvatore solicită prezenţa voastră
"pentru a sărbători spiritul păcii al oraşului nostru
"şi pentru a prezenta un nou prieten, în seara aceasta, la ora cinci."
Se pare că mama şi-a adus la viaţă bărbatul de care-i place.
Promit să fiu cu tine şi să te iubesc.
- Hei. - Hei.
Mai şti când am folosit un relicvă veche să-ţi aduce soţia la viaţă
şi am ajuns să punem sufletul altcuiva în ea?
De ce mă suni?
Pentru că sunt la Scull Bar, unde Jo cea falsă
îşi ţine laptopul ca pe o carte.
Mi-ai promis că o vei ajuta
să-şi dea seama cine era înainte să facă ceva nebunesc.
Da, dar de fiecare dată când o privesc în ochi,
îmi văd soţia ucisă, deci iau o pauză.
Ştiu că probabil e imposibil pentru tine.
Nu ştim ce se va întâmpla cu ea.
Nu o putem lăsa nesupravegheată.
Vom sta cu ochii pe ea atunci.
Trebuie să merg în Mystic Falls. Lily Salvatore dă un fel de
petrecere de pace ceea ce poate face ca jumătate din prietenii mei
să moară dacă nu voi fi acolo,
deci treci încoace acum, înainte ca cineva
să o roage pe Jo să opereze, bine?
Nu-ţi pui cravată? Nici eu nu-mi pun atunci.
Nu-mi pun cravată pentru că nu merg.
I-ai văzut invitaţia. Julian s-a întors. Mergi.
Să mă uit la Lily cum dă din gene la iubitul ei zombi?
Mersi, dar prefer să stau acasă şi să mă lovesc la deget continuu.
Tu realizezi că acel iubit zombi
trăieşte în casa ta, se spală în cada ta, şi-ţi mănâncă cerealele tale.
Ştiu. Mai ştiu şi că e dragostea vieţii mamei,
mamă care l-a convins pe Kai să lege viaţa Elenei de a lui Bonnie
pentru ca eu să fiu trist pentru următoarele 6 decenii.
-Ce vrei să spui? - Julian o face fericită, Stefan.
Cu cât petrec mai mult timp împreună, cu atât e mai fericită,
cu atât mai tragic va fi peste 6 luni când îi voi da inima lui.
- 6 luni? - Mai mult sau mai puţin.
Las-o să spere. Las-o să-şi plănuiască eternitatea,
iar apoi, îl ucid.
Asta va fi o problemă, frate,
pentru că plănuiesc să-l ucid pe nemernic în seara asta.
Seattle pare drăguţ.
Au clădirea Space Needle, cafea bună, muntele St. Helens.
Ploaie.
Nu pari o persoană care stă la soare.
Dar pentru asta este Indonezia.
Poţi închiria o colibă pe plajă şi să bei din nuci de cocos.
Aş fi la 15 mii de kilometri de iubitul tău oricum.
Hai să luăm pauză de la a găsi o locaţie
şi să vorbim despre nume pentru că Valerie Tulle e prea uşor de găsit.
Ce zici de... Matilda.
Ai putea fi o Matilda...
Matilda Pettigrew din Liverpool, Anglia.
Vrei să notezi asta?
Te comporţi cu mine de parcă aş fi o pasăre rănită,
un fel de victimă, dar nu sunt.
Când Stefan îl ucide pe Julian, nu va mai putea răni pe nimeni,
şi pot lăsa tot dezastrul ăsta în trecut.
Ce dezastru?
Ştii tu, de ce îmi e teamă de Julian,
marele meu secret, povestea mea de groază.
Cred că ţi-a spus Stefan.
A promis că nu va spune nimănui,
dar nu ştiam că asta te include şi pe tine.
Loialitatea lui e atractivă, nu?
Ok. Scuze. Ce nu mi-a spus?
Nu contează, cum ziceai,
Matilda Pettigrew din Liverpool.
E bine. Îmi place.
Trebuie să aliniezi acele bomboane de un fel, uite aşa.
Da, te-ai prins.
I-a luat o lună lui Mary Louise să treacă de primul nivel.
Asta ar trebui să fi distractiv, nu?
Da. Joacă-te cinci minute şi vei fi dependent.
Cred că ţi se potriveşte era asta, Nora.
Nu am de unde să ştiu.
Lily ne ţine numai în oraş.
Nu e nimic aici pentru noi..
Cred că are emoţii să-şi lase păsările să zboare libere.
Nu vrea să mia aibă de-a face cu o altă Valerie.
Valerie e o trădătoare, iar Lily ştie că nu sunt deloc ca ea.
Nu, asta e clar.
Poate pot să vorbesc cu Lily, să văd dacă o pot convinge
să fie mai permisivă.
- Ai face asta? - Desigur.
Aici eraţi. Oaspeţii încep să vină.
Mă ajuţi să-i întâmpin?
Îi primeşti îmbrăcată aşa?
- Ce are? - Nimic, Mary Louise.
Arăţi minunat, ca întotdeauna.
Am voi înăuntru sau doamna care face curat trebuie să mă invite?
Am făcut-o să ne cedeze nouă casa.
Era prea scumpă. Intră.
Mulţumesc.
Cu complimente din partea pivniţei Lockwood.
Mulţumesc.
De unde au venit toţi oamenii aceştia?
Din oraşele vecine.
Le-am promis o noapte cu băutură şi conversaţii.
Deci i-ai constrâns.
Voiam să vezi cum arată pacea.
Familia mea e civilizată. Niciunul din oamenii aceştia nu e în pericol.
Ce? Fără cravată?
- Ce faci aici? - Îmi era dor de rezerva mea.
Băieţi, de ce nu vă amestecaţi în mulţime. Voi pune asta bine.
Spune-mi că ai venit să mă ajuţi.
Mai ştii când voiai să redecorezi?
Mhm.
- Nu te pot lăsa să faci asta. - De ce nu?
Pentru că Lily tocmai ce a rearanjat mobila.
Trebuie să trăiască cu asta şi să-i placă feng shui-ul de aici.
Da, să ghicesc. Şase luni.
Renunţ. Ce nu ştiu? De ce îţi pasă aşa mult?
Să spunem că mobila cumpărată recent de Lily e psihopată
şi trebuie să scăpăm de ea imediat.
Domnilor, bine aţi venit.
- Sunt Julian. - Eu sunt Damon.
Lily mi-a spus despre tine.
Desigur, erai doar un băiat atunci, iar acum eşti, tu.
- Stefan, cât timp a trecut? - Nu ştiu.
Nu am ţinut socoteala după ce nu m-am mai gândit la tine.
Şarmul meu e irosit pe tine.
Cred că eşti tare treaz.
Beau, adu-le ceva de băut, te rog.
- Ofiţer Donovan. Bine ai venit. - E Matt.
Am trecut de formalităţi după ce tu şi iubita ta
mi-aţi luat aproape tot sângele.
Uite, scopul acestei petreceri este să începem din nou...
Am o idee mai bună. De ce nu-ţi convingi familia să plece din Mystic Falls?
De ce aş face asta?
De ce ar sta un grup de vampiri
într-un oraş abandonat unde nu găseşti nimic de mâncare?
Despre ce vorbim?
Se pare că lui Matt i s-a luat de noi.
Îmi vreau oraşul înapoi, de preferat înainte să mai moară cineva.
Uită-te în jur. Uită-te la toţi oamenii aceştia.
Încă sunt în viaţă, nu?
Cel puţin până vine desertul.
Faci să fie mai rău.
Haide. Să cunoaştem oameni.
Animalul pe care-l servesc la cină a primit o invitaţie dublă?
Amuzant. Am fost invitat.
- Verifici competiţia. - Nu am ce competiţie să verific.
Dacă tot eşti aici,
dacă întreabă cineva, ai venit cu mine.
Poftim?
Lorenzo, mă bucur că ai venit.
Nu aş fi lipsit.
Bonnie, ştiu că nu avem cele mai bune amintiri,
dar sper că asta înseamnă că eşti dispusă să începem din nou.
Tu eşti motivul pentru care nu-mi voi mai vedea
cea mai bună prietenă din nou, deci sper că glumeşti.
Ai spart frumos.
E tabla mea de biliard, nu?
Damon, vino să joci cu noi.
Aş vrea, dar am o frică iraţională de mese de biliard.
Nu e o frică iraţională că vei pierde?
Stai, el nu a...
Nu ai auzit povestea despre tipul
care încearcă să ucidă un vampir în timpul unui meci de biliard?
Având în vedere că am fost
adormit un secol, de ce nu-mi spui tu?
E acest tip.
E de mărimea lui Stefan, poate puţin mai mare,
ceva mai cizelat, cu părul nu aşa umflat.
Continuă cu povestea.
Da, şi vampirul pe care vrea să-l ucidă
e cu vreo 300 de ani mai bătrân ca el,
şi oricine cu jumătate de creier
ştia că el e un idiot,
dar el avea această obsesie de neexplicat
aşa că face pariu cu vampirul pe un joc de biliard.
Şi fix când vampirul se pregăteşte pentru ultima lovitură...
- Şi? - Nu a avut nicio şansă.
Da, un alt vampir apare de niciunde
şi-l opreşte.
Cum spuneam, era un idiot.
Ce poveste minunată, Hemmingway.
Mersi.
Văd că ai îmblânzit internetul.
Unul din aceşti studenţi mi-a arătat ceva numit WebMD.
Se pare că am o formă de amnezie retrogradă.
Până acum am exclus encefalita
şi encefalita limbică paraneoplazică.
Majoritatea caracteristicilor mele sunt la amnezia disociativă,
ceea ce e rar, dar
aşa e şi că te întorci la viaţă.
Ceea ce am spus acum prea tare.
- Ce e? - Nimic.
Dr. Laughlin, v-aţi întors. Am crezut că sunteţi în concediu sabatic.
Laura Homested, una din internele tale de la centrul medical în semestrul trecut.
Da. Ţi-o aminteşti pe Laura, mi-ai povestit despre ea, nu?
Laura eleva mea cea mai bună.
Serios? Mi-ai dat un şapte.
- Cum a fost luna de miere? - Minunat, nu, Ric?
Da, fantastic.
Dr. Laughlin, nasul dvs.
Nasul dvs sângerează.
- Te superi dacă ne aduci nişte şerveţele? - Nu, vin imediat.
Ce e în neregulă cu mine?
Nu vreau să întrerup petrecerea, dar voiam
să vi-l prezint pe Julian, dragostea mea.
S-a întors de departe, să zicem.
Familia mea e completă în sfârşit.
Sper acum că, în timp,
vom învăţa să ne acceptăm unii pe alţii
şi împreună să aducem acest oraş
şi rezidenţii lui la o stare de pace.
- Noroc. - Noroc.
Beau, pot să te întreb ceva?
Grijile lui Lily despre mine nu au fost complet greşite.
Timpul pe care l-am petrecut la distanţă poate că m-a afectat puţin,
nimic îngrijorător, desigur,
dar e ceva
ce m-ar uşura mult.
Dragul de Oscar avea ceva ce-mi aparţine,
dar nu era cu el când a murit,
aşa că am crezut că era în automobilul lui.
Poţi să afli unde a fost trimis?
Minunat.
Nu ne-am cunoscut.
- Julian. - Lorenzo.
Acele spirale cu carne şi brânză au fost decadente.
Personalul tău face treabă bună.
Le voi transmite asta.
Se numeşte demnitatea. Ia şi tu. E gratis.
Ce am obţinut în schimb e de nepreţuit.
Julian caută maşina lui Oscar. Intenţionez să o găsesc primul.
- Ce faci? - Lily se uită la noi.
Îţi aranjez cravata, o fac geloasă, ca o iubită bună.
Asta voiai, nu, să o faci puţin geloasă?
Poate puţin.
Oricum, am obţinut ce am vrut.
Să ai o noapte frumoasă.
A început să-i curgă sânge din nas, şi...
- Şi apoi a început asta. - Poftim.
Ia din sângele meu.
Bea. Te va vindeca.
Sau nu.
Ce nu e în regulă cu ea?
Se pare că un suflet de vampir într-un corp de om
nu se potrivesc bine.
- Ce înseamnă asta? - Piatra Phoenix are suflete de vampir.
Oscar a avut un corp de vampir, a primit sufletul altul vampir,
şi şi-a pierdut locul. Jo era umană.
Clar, un corp uman nu poate conţine
esenţa sufletului unui vampir.
Aduni asta, ţii minte unu, şi te descompui.
Mulţumesc, Valerie. Tactul tău este apreciat.
Spun doar că ea era un cadavru care trebui să rămână aşa.
Ştim. Te-am auzit, dar acel cadavru
trebuia să fie soţia lui Ric, care a murit cu doi copii în ea
în ziua nunţii lor.
Scuze. Nu ştiam.
Da. Acum ştii, deci stai jos în linişte
în timp ce-şi ia la revedere.
Ce rochie frumoasă.
Crezi? Nora nici nu a observat.
Nora trebuie să facă un control oftalmologic.
Vorbeşte cu toţi de la petrecerea asta, mai puţin cu mine.
Mă simt ca o proastă încercând să-mi impresionez iubita.
Stai pe loc şi nu spune nimic.
De ce nu bei ceva ce chiar pofteşti?
Lily m-ar ucide. Nu ne hrănim cu oaspeţii.
Practic ne-a făcut să semnăm un jurământ cu sângele nostru.
- Aşa cum mă aşteptam. - Ce?
Tu, Mary Louise, ţi-ai pierdut mândria.
Fata pe care mi-o amintesc avea tupeu, vigoare,
pericolul, regulile se duceau naibii.
Nu-i de mirare că Nora s-a plictisit.
Nu voi spune dacă nu spui.
Mare, te-ai schimbat?
Arăţi ca Scarlett Johan...
Scuze. Poţi să-mi spui unde e liceul?
Tot oraşul e închis. Nu ai văzut semnele?
Da. Caut liceul.
Da, te-am auzit deja. De ce?
Poţi să-mi spui unde e liceul?
- Cu cine ai vorbit? - Nu pot să-ţi spun.
Dacă mă caută şeful, poţi să-i spui că demisionez?
Ce a fost asta?
Nu ştiu, şi am impresia că nici el nu ştie.
Ar trebui să-l urmărim...
- Dacă nu ai alte planuri. - Doar un minut.
Ne vedem la maşina mea.
Unde e televizorul?
Unde e patul meu?
Se pare că Lily ţi-a luat dormitorul,
şi fac pariu pe televizorul tău
că Julian nu doarme în camerele oaspeţilor.
Şi eu care credeam să doarme în picioare ca un cal.
Trebuie să mă ajuţi să-l ucid sau să pleci.
- Ştii ce înseamnă asta? - Potoleşte-te.
Înseamnă că mama e fericită. Încă câteva luni aşa
şi se va convinge că e pentru totdeauna, atunci lovim.
Uită-te la dormitorul tău. Casa noastră e de nerecunoscut.
Lily trebuie să plece, şi să-l ucidem pe Julian e primul pas.
Tu ştii ceva.
Uită-te la tine... criminal, răzbunător. Cu omenia strâmbă, Stefan,
dar nu ai apăsat pe buton, ceea ce înseamnă
că ştii ceva, deci spune tot.
- Nu e secretul meu, Damon. - Serios?
Nora mi-a arătat unde ţin lucrurile bune.
Stai aşa.
Pe sticla asta scrie "Ofiţer implicit"? Nu.
Nu. Scrie, "A lui Damon. Nu atinge."
Ia-o pe Bonnie. Plecaţi de aici. Va deveni urât.
Fratele meu ţi-a spus povestea greşit.
Julian!
Ce ţi-am făcut să mă urăşti atât?
- Nu e despre tine. - Nu e despre mine?
De când m-am întors, tot ce ai făcut
a fost să-mi iei fericirea.
Răspunde-mi. Ce am făcut greşit?
Ei bine,
văd că planul lui Stefan a mers minunat.
Probabil asta explică de ce oaspeţii tăi falşi pleacă.
Staţi jos, amândoi.
Nu am vrea să stăm mai mult decât trebuie.
Hai să mergem, frate.
Stai jos, fiule, sau te voi aşeza cu mâna mea.
Ok.
După o sută de ani în chestia asta,
chiar dacă aici, în propriul meu iad, timpul nu are sens.
Durerea, pustietatea, lipsa completă a umanităţii
nu au sfârşit.
Nu. Fiecare zi e la fel.
Mă trezesc. Încerc să evadez, dar în schimb,
ajung să ucid persoana pe care o iubesc cel mai mult.
În fiecare zi, din nou şi din nou,
o înjunghii cu o ţepuşă pe mama voastră.
E destul cât să înnebunească chiar şi cea mai clară minte,
dar când ai mai mult de 475 de ani,
înveţi câte ceva despre tine.
Nu ar putea fi real pentru că eu niciodată
nu aş răni-o pe mama voastră.
Iadul se juca cu mine.
Încerca să mă distrugă, dar nu,
nu-l lăsam pentru că ştiam să dacă cedez...
Nu, nu...
Nu aş fi un bărbat.
Aş fi un monstru.
- Julian. - Copiii tăi nu te respectă.
- Julian! - Opreşte-te.
Julian. Julian.
Băieţi. Plecaţi. Acum.
Mă întreb ce ar spune WebMD despre mine acum.
Mai bine să nu aflăm.
O femeie avea o sabie
care mi-a străpuns inima.
Avea lama de metal.
Nu ar fi trebuit să mă ucidă, dar a făcut-o.
Acum ţi-am amintit asta?
Mi-am amintit şi numele meu.
Cred că sunt Florence.
Mă bucur să te cunosc, Florence.
Îmi pare aşa rău că te-am făcut să treci prin asta.
E ok.
Ştiu că îţi vrei soţia înapoi.
Îmi pare rău că nu sunt ea.
Aş fi vrut să fiu. Era o femeie norocoasă.
Tu ai fi fost un soţ incredibil.
A fost aşa bine...
Aşa bine să-i aud vocea din nou.
Mulţumesc.
Mulţumesc pentru că mi-ai permis să-mi iau rămas bun.
Rămas bun, Ric.
Ce faci aici?
Ne-a văzut, nu?
Bine, voi toţi. Ridicaţi-vă.
Vă vom scoate de aici, bine?
Nu va funcţiona, Matt.
Cineva i-a constrâns să fie aici.
Sanguinem filio,
sanguinem effugarex perpetuum...
Vrei aşternuturile albe sau cele crem?
Nu-mi pasă. Alege tu.
Effugarex perpetuum...
Ce faci?
Ce e asta?
Videoul meu de la nuntă de după explozie.
Nu am putut să mă uit mai departe de jurăminte.
- Valerie, opreşte-l. - Linişte.
Recunosc incantaţia asta.
Puştiul ăla Kai credea că-l trimit într-o lume-închisoare.
- Cui îi pasă? Opreşte-l. - Nu. Nu mă asculţi.
Nu-l trimiteau departe, Caroline. Încercau să salveze
următoarea generaţie de gemeni Gemini.
Cred că bebeluşii tăi încă sunt în viaţă.
Încă trăieşte,
deci nu ştiu de ce eşti supărat.
Nu vorbesc până nu văd dublu.
Apoi o să vă bat pe amândoi.
De asta e o linie clară între bine şi rău, Stefan.
Eu nu trec pe teritoriul tău.
Tu nu treci în al meu.
Asta nu e despre tine, Damon. Treci peste.
Nu credeam că voi spune asta, Stefan, dar îmi e dor de zilele în care
îl lăsai pe fratele tău mai mare să se ocupe de treaba murdară.
Sincer, nu-mi dau seama
de ce eşti aşa supărat pe tipul ăsta,
doar dacă nu Valerie te-a convins altfel.
Nu vrei să începem asta acum, Damon.
Sunt surprins, Stefan. Credeam că Caroline e aleasa,
dar apoi, am crezut şi că Elena e aleasa, nu?
Ce e la prima dată de o face aşa memorabilă?
Am lăsat-o însărcinată pe Valerie.
- Poftim? - În 1863.
Julian a aflat, şi a bătut-o
până bebeluşul s-a stins.
Aş fi putut fi tată.
De ce nu mi-ai spus?
Ce-ai fi vrut să fac, să-ţi spun că aş fi putut avea un copil
şi să văd cum faci mişto
că a fost acum 150 de ani?
Da, ştiu că a fost acum 150 de ani, Damon,
şi e prostesc cât mă afectează asta, dar mă afectează.
Îl vreau mort, Damon.
Nimeni nu mă va opri din a-l ucide...
Nu în şase luni, nu în şase săptămâni.
Acum.
Gemenii sunt esenţa sabatului Gemini.
Dacă o mamă însărcinată e în pericol,
atunci transferul este mecanismul nostru de siguranţă magic.
E folosit rareori, dar e folosit.
Ric, spune-mi că nu e nebunesc.
Soţia mea, care a murit cu luni în urmă,
m-a privit în ochi şi şi-a luat rămas bun de la mine.
De ce nu ar fi?
Pentru că nu vreau să speri
la ceva aşa nebunesc.
Am nevoie de sângele tău.
Pune-l aici... Indonezia,
cel mai departe punct geografic de Mystic Falls.
Urmaţii tăi au, evident, ADN-ul tău.
Dacă sunt în viaţă, sângele va călători pe hartă.
Când e aproape de locul unde sunt bebeluşii,
harta va lua foc.
Închide ochii. Deschide mintea.
Phesmatos quare infantatum.
Phesmatos quare filios.
Ado finet terraeum.
Nunc temos rogamus.
Combutis et sanguinem.
Phesmatos quare infantatum.
Pot să te întreb ceva? Julian ţi-a amintit de
de cineva anume în seara asta?
- Marele Giuseppe Salvatore. - Ai văzut şi tu.
Da, dar trebuie să spun, croşeul de dreaptă a lui Julian
are mai multă greutate.
Eu şi Elena am vorbit despre a întemeia o familie.
Erau doar vise, dar totuşi,
am ştiut că atât timp cât ea era vampir, doar astea puteau fi.
Apoi a luat leacul şi din senin
să întemeiem o familie era o posibilitate.
Da, ar fi fost complet disfuncţională,
dar am avea una umană.
Te-a speriat vreodată,
gândul că poate vei ajunge ca tatăl nostru?
Omul a trimis-o pe mama departe, să moară singură.
Ne-a chinuit ani întregi, apoi ne-a împuşcat.
Aş vrea să fiu un tată bun doar să-i fac în ciudă.
Tu?
Sunt pe lumea asta de vreo 160 de ani,
am văzut-o de la 9000 de km,
am călătorit pe fiecare continent, am învăţat să gătesc,
am construit un Porsche.
Cred că singurul meu regret ar fi că nu am avut un copil.
Dacă vrei să-l ucizi pe Julian, te voi ajuta.
Mâine, în seara asta, acum...
Mă bag.
Ce naiba s-a întâmplat acolo?
- Erai orbit de furie. - Furie?
Le-am dat escargot şi vin, iar fiul tău m-a aruncat în foc,
aşa că e norocos că încă are capul pe umeri.
Încercau să mă rănească, bine?
Uite. Scopul serii acesteia era
să încheiem lupta asta, nu să începem alta.
De ce îţi pasă de ce cred ei?
Lily pe care mi-o amintesc a trecut peste copiii ei.
Unde e fata de care m-am îndrăgostit,
cea care era irezistibilă?
Nu pot spune că recunosc această versiune.
Versiunea asta nu vrea să-şi vadă copiii morţi.
Dacă ai o problemă cu asta, avem o problemă.
Lily...
poate sunt mai afectat de timpul petrecut acolo
decât aş vrea să recunosc.
Îmi doream ca iadul să dispară,
dar mintea mea nu e bine.
Adevărul e că,
îmi e teamă că nu sunt Julian pe care ţi-l aminteşti.
Vom repara asta.
O vom rezolva împreună, bine,
dar trebuie să-mi promiţi
că nu se va mai întâmpla nimic asemănător.
Între timp...
trebuie să mă simt în siguranţă.
Copiii tăi vor lovi din nou şi trebuie să mă protejez.
Cred că la ce te gândeşti
va avea nevoie de cooperarea întregii familii.
Da, dar nu cred că asta va fi o problemă.
Mă iubesc.
Finet terraeum.
Nunc temos rogamus.
Combutis et sanguinem.
Phesmatos quare infantatum. Phesmatos quare filios.
Ado finet terraeum. Nunc temos rogamus.
Combutis et sanguinem. Phesmatos quare filios.
Nu cred că funcţionează.
Ado finet terraeum. Nunc temos rogamus.
Opreşte-te. Vraja nu funcţionează, bine?
Sângele nu mai e pe hartă acum.
Vezi, te-am avertizat să nu speri prea mult.
O, Doamne!
Ok. Ce s-a întâmplat?
- Imposibil. - Ce e imposibil?
Bebeluşii. Sunt aici.
Unde, plutind undeva prin oceanul Pacific?
Uită-te la hartă. Vraja nu a funcţionat.
Nu sunt pe hartă, Caroline.
Sunt în tine. ă, Caroline.