Detta har hänt...
Vad hände mellan dig och Stefan?
Jag var hans första stora kärlek.
Stefan, detta är Julian.
Julian var den man som man inte ska falla för.
Vet Stefan Salvatore om att du är gravid med hans barn?
-Vadå? -Jag ville berätta det personligen.
Julian såg till att det inte fanns nåt att berätta.
Snälla, berätta inte för nån.
Jag kommer inte att göra det. Jag lovar.
Fenixstenen återuppväcker människor från de döda.
Vi gjorde ett misstag. Jo var aldrig i stenen.
Jag satte nån annan i hennes kropp.
-Du är inte min fru. -Jag tror inte att jag är det.
Och vi ska lösa det här tillsammans.
Att bränna den jävelns kropp skulle ha varit alltför bra för Lily.
Jag vill ge henne den man som hon saknat i 100 år. Sen...
Jag vill slita av hans huvud rakt framför henne.
Julian är en djävul. Jag kan inte låta Lily ta honom tillbaka.
Om hon gör det, dödar jag Julian själv.
TRE ÅR FRAMÅT
Säg mig,
vilka tankar går genom en mans skalle innan han beslutar att:
"Jag tror jag tar de med tuppar"?
-Jag har inte valt dem. -Vänta... Glitter.
Ja. Det hör till territoriet. Vad fan vill du, Damon?
När pratade du med din fästmö senast?
Ryktet färdas snabbt. Hon sms:ade förut idag, hurså?
Vad var klockan? Vad sa hon?
12.18. "Behöver vi bröd?"
Hon svarar inte i telefon.
Hon ogillar att svara i telefon före sändning.
Jag bryr mig inte. Ring.
Stefan är jagad igen, och det är en tidsfråga
innan Caroline är betet som används för att få ut honom.
-Ursäkta... -Bort.
...avbrottet i det nuvarande programmet.
Jag heter Caroline, och är producent för KQBC News.
Lyssna noga.
Jag har ett brådskande meddelande till Stefan Salvatore.
Jag antar att frugan inte
kommer hem till middagen trots allt.
Håll vapnet. Här.
Det första du ska göra...
Bit av papperet på patronhylsan.
Ge mig laddstaken.
Så där. Nu får du göra det.
Tryck ner den hela vägen ner.
Perfekt.
Hur långt kan det skjuta?
Tja, ser du
trädet där borta med barken som fallit av?
Nej.
Ganska långt då, va?
-Får jag skjuta? -Jag vet inte.
-Är du gammal nog? -Jag är 11.
Jag var 12 när jag sköt första gången.
Pappa, jag kan göra det.
-Tror du det? -Ja.
Visst. Okej.
Då letar vi rätt på en hjort. Kom.
Tricket är att aldrig ta ögonen från målet.
Förstår du det?
Jacob?
Jacob!
-Hej, det är bara jag. -Hej.
-Vem är Jacob? -Vem då?
Jacob. Du skrek hans namn.
Måste ha varit en mardröm.
För att du sover på soffan, dummer.
Vad gör du här?
Det är mitt fel.
Jag ville bara säga att jag använde det sista av schampot.
Valerie, jag visste inte att du bor här.
Bodde. Dåtid. Bara en natt.
-Jag ska gå och ta på mig kläder. -Ja. Gör det.
-Visst. -Okej.
-Förklara. -Okej.
Lily vill väcka upp Julian från de döda.
Valerie försökte bränna hans kropp innan hon kan få honom.
Det fungerade inte så bra.
Jag fattar inte hur det är vårt problem.
Okej. Om och när Lily välkomnar Julian tillbaka in i hans kropp,
kommer han att se vad Valerie gjort, och jaga henne.
Ja, men jag kan inte binda ihop punkterna.
Då kan du bara lita på att jag vet vad jag gör.
Så vad du säger är att
Valerie behöver försvinna.
Nytt namn, nytt jobb, ett land på andra halvklotet.
Nej, nej.
Va? Du sa ju att hon är i fara.
Om jag måste köra henne till flygplatsen själv,
så vet du att jag gör det.
Om du inte har ett problem med det.
Jag gillar verkligen denna form av manipulation.
Oavsett vad vi ska göra, får vi göra det snabbt.
Fenixstenen gör folk galna,
och Julians själ har funnits i den i över 100 år.
Så var han än är måste jag vara så långt bort som möjligt.
Beau, fäktning har ett flöde.
Som ett samtal. Jag talar. Du lyssnar.
Jag talar lite mer.
Du har förbättrats. Bra gjort, min vän.
Mina herrar, är trädgården inte tillräckligt stor?
Beau insisterade. Visst gjorde du, min vän?
Gör det där utomhus, tack.
Tja, du hörde denna löjligt attraktiva kvinna.
Du är misstänkt glad.
Borde du inte ligga kvar i sängen?
Min älskade, jag måste stå upp igen.
Jag har tillbringat 100 år på rygg.
Så om du inte kommer med ett erbjudande jag inte kan vägra...
Okej.
Frestande. Men jag har en annan idé.
Jag ogillar den redan.
-Vi har fiender här. -Du menar Valerie?
Det namnet får inte yttras i huset.
Jag tänker på mina söner.
Lever dina söner?
Okej. Jag har visst en del att ta igen.
Precis min åsikt.
"Lily Salvatore önskar er närvaro
"för att fira stadens fredliga anda och presentera en ny vän.
"Ikväll klockan fem."
Mamma har visst väckt upp sin älskade från de döda.
Jag lovar att vara med dig och älska dig.
-Hej. -Hej!
Du vet när vi väckte upp din fru igen med en gammal relik,
råkade genomsyra henne med en annan själ?
Varför ringer du mig?
Jag är på Scull Bar,
och falska Jo håller sin dator som en bok.
Du lovade hjälpa henne få veta vem hon är
innan hon gör nåt galet.
När jag ser in i hennes ögon ser jag min mördade fru.
Så jag tar en paus från det.
Detta är nog omöjligt för dig.
Vi vet inte vad som kommer att hända henne.
Vi kan inte lämna henne obevakad.
-Håll ett öga på henne då. -Jag kan inte.
Jag måste till Mystic Falls.
Lily Salvatore har nån freds-bjudning
där säkert hälften av mina vänner dör om jag inte närvarar.
Så kom hit, nu.
Helst innan nån ber Jo att operera. Okej?
Ingen slips? Jag ska inte ha slips, då.
Inte bara ingen slips. Jag går inte.
Du såg inbjudan. Julian är där. Du går.
Och se på när Lily glor på sin zombieidiot till boy-toy?
Tack, men jag stannar hellre hemma och slår i tån, flera gånger.
Du inser att denna zombieidiot till boy-toy bor i ditt hus,
badar i ditt badkar och äter dina flingor?
Ja. Jag vet även att han är mammas största kärlek.
Mamma, som övertalade Kai att länka Elenas liv med Bonnies,
så att jag skulle vara olycklig de kommande 60 åren.
-Din poäng? -Julian gör henne lycklig.
Ju mer tid de är ihop, desto gladare är hon,
desto mer tragiskt om sex månader när jag ger henne hans hjärta.
Sex månader?
Till och från. Låt henne hoppas.
Låt henne börja planera hela deras evighet och sen pang. Han är död.
Det kan bli ett problem, brorsan,
för jag planerar att döda den jäveln ikväll.
Seattle ser trevligt ut.
De har Space Needle, bra kaffe, Mount St. Helens...
Regn.
Jag trodde inte att du gillade solsken.
Indonesien finns ju också.
Hyr en hydda på stranden och drick ur kokosnötter.
Var otroligt långt från din kille oavsett.
Vi glömmer platser en stund och pratar om namn istället,
för Valerie Tulle är alldeles för spårbart.
Jag tänker Matilda.
Du kan passa att heta Matilda.
Matilda Pettigrew från Liverpool, England.
Vänta. Vill du skriva ner det?
Du hanterar mig som en sårad fågel,
som om jag vore ett offer, men jag är inte det.
När Stefan dödat Julian kan han inte skada nån mer.
Jag kan lägga den här röran bakom mig.
Vilken röra?
Hela skälet till att jag är rädd för Julian.
Min stora hemlighet. Hela skräckhistorian.
Stefan måste ha berättat det för dig.
Han lovade att inte berätta för nån,
men jag visste inte att det inkluderade dig.
Hans lojalitet är verkligen fin, är den inte?
Ursäkta, men vad har han inte berättat?
Glöm det. Som du sa,
Matilda Pettigrew från Liverpool. Det är bra. Jag gillar det.
Du radar upp godisbitar som passar ihop...
Så. Javisst! Du kan det nu.
Det tog Mary Louise en månad att klara första nivån.
Detta är tänkt att vara kul, eller hur?
Ja! Ge det fem minuter. Du kommer att bli beroende.
Det här tidevarvet passar dig, Nora.
Jag vet inte det.
Lily håller oss fångna inom stadsgränsen.
Det finns inget här för oss.
Hon är bara nervös inför att låta sina små fåglar flyga fritt.
Hon vill inte ha fler Valerie att ta itu med.
Valerie är en förrädare och Lily vet att hon och jag inte är lika.
Nej, det är ni inte.
Jag kunde ju prata med Lily?
Och se om jag kan få henne att lossa på tyglarna lite?
Vill du göra det?
Självklart.
Där är ni. Gästerna kommer nu.
Hjälp mig att hälsa på dem.
Ska du hälsa, klädd så där?
-Vad är fel med det? -Ingenting, Mary Louise.
Du ser fantastisk ut, som alltid.
Får jag vara med eller måste din städerska bjuda in mig?
Hon fick skriva över huset på oss. Hon var för dyr.
-Kom in. -Tack.
Från Lockwoods källare.
Tack.
Var kom alla dessa ifrån?
Närliggande städer. Vi lovade dem en kväll av drycker och samtal.
Så du har tvingat hit dem.
Jag ville visa hur fred ser ut.
Min familj är civiliserad. Ingen av dessa människor är i fara.
Va, ingen slips?
Vad gör du här?
Jag saknade det här.
Pojkar, gå och mingla. Jag sätter undan detta.
Säg att du är här för att hjälpa mig.
Du ville ju tapetsera om.
-Jag kan inte låta dig göra det. -Varför?
Eftersom Lily just har flyttat om möblerna.
Hon behöver tid att leva i det.
Gilla hela feng shui-grejen.
Ja. Låt mig gissa. I sex månader.
Jag ger upp. Vad missar jag? Varför bryr du dig så mycket?
Låt oss bara säga att möblerna Lily nyligen köpte
är psykotiska, och måste tas om hand omedelbart.
Mina herrar, välkomna.
-Jag är Julian. -Damon.
Lily berättade allt om dig.
Du var förstås bara en pojke då, och nu är du, ja, du.
Stefan, hur längesen är det?
Vet ej. Måste ha tappat räkningen sen jag slutat tänka på dig.
Charm är bortslösad på dig. Du är nog hemskt nykter.
Beau, kan du ge dem nåt att dricka?
Sheriff Donovan, välkommen.
Matt. Vi släppte alla formaliteter
när du och din flickvän nästan tömde mig på blod.
Hela poängen med detta är att börja om. Så...
Jag har en bättre idé. Vi får din familj att lämna Mystic Falls?
Varför skulle jag göra så?
Varför skulle en grupp vampyrer hänga i en övergiven stad utan nåt att äta?
Vad talar vi om?
Matt är visst trött på oss.
Jag vill ha min stad tillbaka, helst innan nån mer dör.
Se dig om. Se på alla människor. De är fortfarande vid liv, är de inte?
Åtminstone tills desserten.
Du gör det värre.
Kom, vi går och träffar lite folk.
Har de nog av djuret de serverar åt en extra gäst?
Kul. Jag är inbjuden.
Kollar du in konkurrensen?
Det finns ingen konkurrens att kolla in.
Eftersom du är här, om nån undrar, du är min dejt.
Ursäkta?
Lorenzo, jag är så glad att du kom.
Vill inte missa det.
Bonnie, jag vet att vi två har ett skakigt förflutet.
Hoppas att du vill börja om nu.
Du är varför jag inte får se min bästa vän igen
så jag hoppas att du skojar.
Snygg splittring.
Det är mitt biljardbord trots allt.
Damon, kom och spela med oss.
Gärna, men jag har en irrationell rädsla för biljardbord.
Det är inte en irrationell rädsla för att förlora?
Har han aldrig...
Har du aldrig hört historien
om killen som försöker döda en vampyr under en omgång biljard?
Min kropp har ju varit i stasis ett sekel,
så du kan väl upplysa mig?
Det finns en kille
i Stefans storlek, kanske en aning större,
lite mer utmejslad, plattare hår...
Kom till saken.
Ja. Vampyren som han vill döda
är minst 300 år äldre än honom.
Alla med en halv hjärna vet att han är en idiot,
men han har en oförklarlig besatthet.
Så han slår vad med en vampyr om biljard.
Och precis när vampyren ska förbereda en sista stöt...
-Och? -Han får inte chansen.
Ja.
En annan vampyr kommer från ingenstans och stoppar honom.
Som sagt, han är en idiot.
Fin berättelse, Hemingway.
Tack.
Jag ser att du bemästrar Internet.
En student visade mig nåt som kallas WebMD.
Jag har en form av tillbakagående minnesförlust.
Jag har uteslutit encefalit och paraneoplastisk limbisk encefalit.
Många av mina egenskaper matchar fuga-tillståndamnesi, som är sällsynt,
men det är även att återvända från de döda.
Vilket jag sa alltför högt.
-Vadå? -Inget.
Dr Laughlin. Ni är tillbaka.
Jag trodde att ni hade sabbatsår.
Laura Homested, en av era praktikanter på vårdcentralen förra terminen.
Just det. Minns du Laura? Som du ju nämnde för mig, eller hur?
Laura, min stjärnelev.
Verkligen? Ni gav mig ett C.
Men hur var er smekmånad?
Fantastisk. Var den inte, Ric?
Ja, den var fantastisk.
Dr Laughlin, näsan. Ni blöder näsblod.
Kan du hämta några servetter?
Ja. Jag kommer snart tillbaka.
Vad fan är det för fel med mig?
Jag hatar att avbryta festen
men jag vill bara presentera min käraste, Julian.
Han har just återvänt från, låt oss säga, resor utomlands.
Min familj är äntligen komplett.
Min förhoppning är att med tiden
kan vi lära oss att acceptera varandra och tillsammans återställa denna stad,
med alla dess invånare, till ett tillstånd av fred.
-Skål. -Skål.
Beau, kan jag fråga nåt?
Lilys oro för mig var inte helt fel.
Min frånvaro kan ha påverkat mitt huvud lite.
Inget att oroa sig för, naturligtvis,
men det finns nåt som som skulle ge mig stor lättnad.
Vår kära avlidna Oscar hade nåt som var mitt,
men han hade inte det på sig när han dog
så jag tänkte att det kanske fanns i hans bil.
Kan du kanske ta reda på var den skickades?
Bra.
Vi har inte träffats förut.
Julian.
Lorenzo.
Kött- och ostspiralerna var dekadenta.
Din personal gör ett fantastiskt arbete.
Jag ska ge dem dina komplimanger.
Det kallas värdighet. Ha lite. Det är gratis.
Vad jag fick i gengäld var ovärderligt.
Julian söker Oscars bil. Jag tänker hitta den först.
Vad gör du?
Lily tittar. Jag fixade din slips, gör henne svartsjuk.
Som på en bra dejt.
Det var vad du ville, va?
Att göra henne lite avundsjuk?
Kanske lite.
Hur som helst, jag fick vad jag kom för.
Ha en trevlig kväll.
Hennes näsa började blöda...
Sen började det där.
Här. Ta mitt blod.
Drick, det kan läka dig.
-Eller inte. -Vad fan är det med henne?
En vampyrsjäl inuti en människokropp är nog inte en perfekt matchning.
Vad betyder det?
Fenixstenen fångar vampyrsjälar.
Oscar hade en vampyrkropp, fick nån annan vampyrs själ,
och sen miste han livet. Jo är människa.
Så en vanlig människokropp kan inte rymma kärnan i en vampyrsjäl.
Lägg ihop allt, du är en enda ruttnande röra.
Tack, Valerie, din finkänslighet uppskattas.
Jag menar att hon var ett lik som skulle förbli ett lik.
Vi vet. Vi hörde dig.
Men det liket skulle bli Rics fru,
och hon dog med två barn inuti sig, på deras bröllopsdag.
Förlåt.
Jag hade ingen aning.
Men nu vet du. Så du kan sätta dig, helt lugnt,
medan han säger adjö.
Vilken vacker klänning.
Tycker du? Nora har inte ens märkt den.
Nora behöver få ögonen undersökta.
Hon pratar med alla på festen utom mig.
Jag känner mig dum som ränner runt och försöker imponera på min flickvän.
Stå stilla och säg ingenting.
Varför inte dricka vad du faktiskt är sugen på?
Lily skulle ta mitt huvud.
"Ingen dricker av gästerna."
Hon fick oss nästan att signera en ed med vårt blod.
-Som väntat. -Vadå?
Du, Mary Louise, har förlorat din gnista.
Flickan jag minns hade kurage, vigör, hon var farlig.
Fördömda regler. Inte undra på att Nora är uttråkad.
Jag säger inget om inte du gör det.
Mare. Har du bytt om? Du liknar Scarlett Joh...
Ursäkta, kan du berätta var high school är?
Hela stan är avstängd. Har du inte sett alla skyltarna?
Jo, men jag söker high school.
Jag hörde första gången. Hurså?
Kan du säga var high school är?
Vem har du pratat med?
Jag kan inte säga det.
Om min chef söker mig, kan du säga att jag slutat?
Vad handlade det där om?
Vet ej, och han gjorde nog inte det heller.
Vi borde följa efter honom.
Om du inte har andra planer.
Det tar bara en minut. Jag möter dig vid min bil.
Var fan är din TV?
Var är min säng?
Jag antar att Lily tagit över ditt sovrum.
Och jag kan satsa din gamla platt-tv på
att Julian inte sover i gästrummet.
Jag som trodde att hon sov stående som en häst.
Du måste hjälpa mig att döda honom, eller så får du sticka.
Vet du vad det betyder?
Lägg av.
Det betyder att mamma är lycklig.
Ett par månader till av detta
och hon tror att det är för evigt.
Det är då vi slår till, Stefan.
Se på ditt sovrum. Vårt hus är oigenkännligt.
Lily måste bort, att döda Julian är början på det.
Du vet nåt. Titta på dig, mordisk, hämndlysten. Mycket avvikande.
Men du har en intakt spärr, så du vet nåt, spotta ut det.
-Det är inte min hemlighet att berätta. -Inte?
Nora visade mig var de har de goda grejerna.
Står det "vice" på flaskan?
Nej. Det står: "Damons bra grejer, rör ej."
Ta Bonnie. Stick härifrån. Det här kommer att bli otäckt.
Min bror berättade historien fel.
Julian.
Vad har jag gjort för att du ska hata mig så?
-Det handlar inte om dig. -Inte om mig?
Ända sen jag kom tillbaka
har du försökt att ta min lycka.
Svara mig. Vad gjorde jag för fel?
Jag ser att Stefans plan gick lekande lätt.
Det förklarar varför era falska gäster går.
Sitt ner. Båda två.
Vi vill inte bli för långvariga.
Brorsan, vi sticker nu.
Sitt ner, grabben,
eller jag får dig att sitta.
Okej.
Över 100 år inne i den här.
Men i detta, mitt skräddarsydda helvete,
är tiden meningslös.
Smärtan, tomheten,
den fullständiga bristen på mänsklighet är bokstavligen oändlig.
Varje dag är likadan.
Jag vaknar, försöker fly, men istället
dödar jag den som jag älskar mest.
Varje dag, om och om igen,
kör jag en påle genom er mamma.
Det är nästan tillräckligt för att göra även den friskaste galen.
Men när man är över 475 år gammal har man lärt sig en del om sig själv.
Det kan inte vara riktigt.
För jag skulle aldrig skada er mor.
Helvetet spelade mig ett spratt.
Det försökte bryta ner mig, men nej, jag tillät inte det.
För jag visste att om jag skulle bli galen
skulle jag inte längre vara en man.
Utan ett monster.
Julian.
Dina barn har ingen respekt för dig.
Julian!
Sluta!
Julian. Julian!
Pojkar, gå ut, nu.
Jag undrar vad WebMD
skulle säga om mig nu.
Det är förmodligen bäst att inte ta reda på det.
En kvinna svingade ett svärd
som genomborrade mitt hjärta.
Bladet var av metall.
Det borde inte ha kunnat döda mig, men det gjorde det.
Kom du precis ihåg detta?
Jag minns även mitt namn.
Jag tror att jag heter Florence.
Trevligt att träffa dig, Florence.
Jag är så ledsen att jag utsatte dig för det här.
Det är okej.
Jag vet att du ville få din fru tillbaka.
Jag är ledsen att jag inte är hon.
Jag önskar att jag var det.
Hon var en lycklig kvinna.
Du kunde ha blivit en fantastisk make.
Det har varit så fint.
Det har varit så skönt att höra hennes röst igen.
Tack.
Tack för att jag fick säga adjö.
Adjö, Ric.
Hallå. Hördu, vad gör du här?
Han såg väl oss, gjorde han inte?
Okej, alla, stå upp, vi ska få ut er, okej?
Det kommer inte att fungera, Matt.
Nån tvingade dem att vara här.
Vill du ha vita lakan, eller äggskalsfärgade?
Jag bryr mig inte, du väljer.
Vad gör du?
Vad är det där?
Min bröllopsvideo. Efter explosionen.
Jag har inte kunnat titta efter vigsellöftena.
Valerie, stäng av den.
Tyst.
Jag känner igen sången.
Gemini-Kai trodde de skulle sända honom till en fängelsevärld.
Än sen? Stäng av...
Nej, du hör inte på. De skickade inte iväg honom.
De försökte rädda nästa generation av Gemini-tvillingar.
Jag tror att dina barn fortfarande lever.
Han lever fortfarande.
Jag vet inte vad du surar för.
Inget prat förrän jag ser två av dig.
Då spöar jag skiten ur båda.
Detta är varför det finns en skarp gräns mellan gott och ont, Stefan.
Jag går inte över i ditt område, så gå inte över i mitt.
Det handlar inte om dig, Damon. Släpp det.
Jag trodde aldrig det,
men jag saknar tiden då du lät din storebror hantera allt smutsjobbet.
Ärligt talat förstår jag inte varför du känner sån avsky för killen.
Om inte oskulden Valerie har fått dig på kroken.
Börja inte nåt med mig nu.
Jag är förvånad. Jag trodde att det var Caroline.
Men vi alla trodde ju att det var Elena.
Vad är det med den första gången som gör det så minnesvärt?
Jag gjorde Valerie gravid.
Vadå?
År 1863.
Julian fick reda på det
och han slog henne tills barnet inte längre levde.
Jag kunde ha blivit far.
Varför sa du inte bara det?
Vad skulle jag göra? Berätta att jag kunde ha haft ett barn
och låtit dig släta över det med ett skämt
om att det var för 150 år sen?
Ja, det var 150 år sen, Damon,
och det är dumt hur mycket det påverkar mig.
Men det gör det, fortfarande.
Jag vill se honom död, Damon.
Ingen ska hindra mig från att döda honom.
Inte om sex månader. Inte om sex veckor.
Nu.
Tvillingar är livsnerven för Gemini Coven.
Om en gravid kvinna är i fara är en överföring vårt magiska skydd.
Det är sällan använt, men ändå.
Ric, säg att detta inte är helt galet.
Min fru som dog för längesen såg mig i ögonen nyss
och sa farväl till mig.
Så varför inte?
För att jag inte vill att du ska hoppas på nåt som är galet.
Jag behöver ditt blod.
Vi placerar det här, på Indonesien.
Så långt från Mystic Falls geografiskt som det går.
Din avkomma består ju av ditt DNA.
Om de lever kommer blodet att röra sig över kartan.
När det är nära barnen, bör kartan antändas.
Blunda.
Töm sinnet.
Får jag fråga dig en sak?
Påminde Julian om nån särskild ikväll?
Den allsmäktige Giuseppe Salvatore.
-Du såg det också. -Ja.
Även om Julians högerkrok
har lite mer tyngd.
Elena och jag talade om att bilda familj.
Det var ju rena fantasier, men ändå.
Vi visste ju att så länge hon var vampyr, var det inte mer än så.
Sen tog hon botemedlet, och plötsligt var en riktig familj en möjlighet.
En mycket dysfunktionell sådan, men...
Vi kunde få en verklig, mänsklig familj.
Skrämde det dig?
Tanken att du kanske skulle bli som vår far?
Han sände iväg vår mor för att dö ensam.
Han trakasserade oss i många år, sen sköt han oss.
Om nåt, ville jag bli en bra pappa för att trotsa honom.
Du då?
Jag har varit på denna jord i 160 år.
Jag har sett världen från 30 000 fot.
Rest till alla kontinenter.
Lärt mig att laga mat, bygga en Porsche.
Jag tror att det enda som jag ångrar
kommer att vara att inte ha ett barn.
Vill du döda Julian, hjälper jag dig.
I morgon, ikväll, nu.
Jag är med på det.
Vad fan hände där nere?
Du var i ett blint raseri.
Raseri? Vi erbjöd dem sniglar och vin.
Din son knuffade mig i elden. Tur att han har huvudet kvar.
De försökte bara skada mig.
Hela poängen med kvällen var att avsluta denna fejd.
Inte att starta en ny.
Varför bry dig vad de anser?
Den Lily som jag minns gick vidare från sina barn.
Var är tjejen som jag blev kär i?
Tjejen som jag fann oemotståndlig?
Jag kan inte säga att jag känner igen den här versionen.
Denna version har ingen lust att se sina barn döda.
Om du har problem med det,
har vi ett problem.
Lily.
Kanske är jag mer påverkad av min tid borta än jag ville erkänna.
Jag önskade att helvetet hade försvunnit, men mitt sinne,
det står inte rätt till.
Och sanningen är att
jag är rädd att jag inte är den Julian som du minns.
Vi löser det.
Vi löser det tillsammans.
Men du måste lova mig
att ingenting som det där nånsin kommer att hända igen.
Under tiden
behöver jag känna mig säker.
Dina barn kommer att slå till igen, och jag måste skydda mig själv.
Det jag tror att du har i åtanke
kräver att hela familjen samarbetar.
Ja.
Men jag tror inte att det blir ett problem.
De älskar mig.
Jag tror inte att det här fungerar.
Bara sluta. Formeln fungerar inte. Blodet är utanför kartan nu.
Jag varnade om att ha förhoppningar.
Herregud!
Vad fan hände?
-Omöjligt. -Vad är omöjligt?
Barnen. De är här.
Var? Flyter de på en flotte i Stilla havet nånstans?
Se på kartan. Din formel fungerade inte.
De är inte på kartan, Caroline.
De är inne i dig.