Din episoadele anterioare din Jurnalele vampirilor
Bebeluşii lui Alaric... sunt în tine.
Ştiu că nu sunt ai mei. Dar tot sunt responsabilitatea mea.
Piatra Phoenix dă sabiei puterea împotriva duşmanilor nemuritori.
Când un vampir e înjunghiat în inimă,
sabia este ca o legătură magică,
transferându-le spiritul în piatra aceasta,
creând propriul tău iad.
Stefan!
Salut, eroule. Ai fost inconştient ceva timp.
- Vraja nu funcţionează. - L-a scos pe Stefan fără probleme.
Cum de nu am avut nicio dificultate în a-ţi reuni sufletul cu trupul?
Pentru că eu m-am lăsat copleşit de suferinţa care te distruge.
Toţi facem tot ce putem să evităm acel fel de durere.
Ce ai vrut? Nu te mai minţi singur!
Am vrut-o pe mama.
Trebuie să o iau înapoi. Trebuie să o iau înapoi.
Hei, hei, Damon, eşti în siguranţă.
Nimic nu e real!
Damon, nu! Nu!
Donovan, hei, trezeşte-te.
Nu o să mori.
Donovan, bea.
Bon.
Bonnie, Bonnie. Îmi pare aşa rău.
Nu ştiam unde sunt. Nu ştiam că am ieşit...
Da.
Am prevăzut asta.
...ababbas dagoineh... abbabbas dagoineh...
Melunah...washaset...
Stefan?
Da.
Da, te-am auzit.
Fără verbină acum? Nu schimbi meniul?
Nu, voiam să mă asigur că ai avut şansa să te calmezi.
Sunt calm.
Nu. Îmi vei spune că am dat-o în bară rău de tot,
aproape am ucis toţi prietenii noştri
pentru că am crezut că sunt blocat într-o lume de coşmar falsă.
Nu trebuie să explici, nu a fost vina ta.
A fost o greşeală sinceră. Eşti păsuit.
Stai, ai sărit pentru multe chestii.
Mai întâi ar trebui să spun că am înţeles că am greşit,
şi apoi tu îmi spui că nu e suficient,
şi apoi mă judeci mai tare. Şi apoi spun ceva răutăcios, dar adevărat
care te dezechilibrează de tot.
Ai ieşit din piatra Phoenix,
dar tot ai crezut că eşti acolo.
Toţi înţeleg.
E destul de generos având în vedere că am înjunghiat-o
pe iubita ta însărcinată.
Da. Ei bine...
Piatra-iadului are anumite efecte.
Da. Da, are.
Sunt aici.
Şi e real.
Sunt gata pentru îmbrăţişarea mea.
Voi aştepta până mă vei dezlega, frate.
Uite care-i treaba, Damon,
iadul te-a zăpăcit.
Dar după iad e şi mai rău.
Sper că glumiţi.
- Asta încă e casa mea. - Tyler Lockwoof.
Da, Stefan, am crezut că erau alergiile mele.
Nu ştiam că te-ai întors.
Caroline m-a invitat la petrecerea pentru bebeluşi,
dar nu a menţionat şi partea în care Mystic Falls s-a dus dracului.
Ce naiba s-a întâmplat acolo?
Ştii tu, a trebuit să evacuăm.
Eretici înfricoşători, focuri în mină fictive.
Nu ai primit şi tu mesajul?
Nu cred că vorbeşte despre evacuare, Damon.
Atunci despre ce vorbeşte?
Ştiu că nu ai reuşit să dai tot oraşul peste cap
din nou cât eu am fost în neant pentru weekend.
Asta e chestia. Nu ai fost plecat doar pentru un weekend.
Au trecut săptămâni.
Ellis, spune-le prietenilor tăi să aducă ceva înapoi de la vânătoarea lor.
Trebuie să umplem barul pentru ora reducerilor.
Hei! Nu ucizi cina.
Când spun eu.
3, 2, 1!
Şi!
Cui îi e sete?!
Da!
Care-i problema? Damon îţi dă mesaje cu scuze?
Nu. Îl las pe Stefan să se ocupe de Damon.
Deştept. Până ce Damon îl face pe Stefan să creadă
că s-a schimbat, şi apoi e din nou problema noastră.
Încerc să fiu pozitivă, ok?
- O, Doamne. - Ce e?
- Eşti pe matchasingle.com? - De ce?
Pentru că tocmai ce ne-a cuplat.
Ai vrea tu, regină mistică.
Trebuie să-ţi schimbi poza de profil.
- Aia e o armă? - Da, eram în uniformă.
Nu-mi voi decupa arma din poză.
Nu încerc să mă bag peste tine, dar poate dacă arăţi o parte mai sensibilă
vei avea mai multe rezultate.
Eros femus!
Matt. Matt, ok, e mort.
Măcar Lily şi-a ţinut ereticii din scurt.
Cred că pot spune că mi-am pierdut partea sensibilă.
Ok. Haide. Să-i ducem de aici.
L-ai lăsat pe ofiţerul Doolittle
să patruleze străzile cu vrăjitoarea lângă el?
Eşti sigur că Bonnie a pus sufletul care trebuie înapoi în corpul tău?
Ce s-a întâmplat cu campania ta de erou
pentru a proteja Mystic Falls?
Am fost ocupat să te aduc la viaţă.
Se numeşte să faci mai multe în acelaşi timp.
Habar nu ai prin ce am trecut.
Bine, frate, ai o audienţă captivată.
Ce am ratat?
Mulţumesc.
După ce Bonnie a făcut vraja să mă scoată din piatra,
tot ce am vrut e să mă întorc la normal cu Caroline.
Ce elegant.
Chiar şi poşeta mea are scaun.
Sărbătorim, aşa că m-am gândit că merită, nu?
Desigur.
Ce vin vrei să bei?
Nu-mi pasă. Ce vrei tu.
E beau apă.
Aşa e.
Scuze.
Eşti sigur că eşti pregătit pentru aşa ceva?
Ştiu că e prima dată când ai ieşit de când te-a trezit.
Sunt bine. Mersi, oricum.
Ok. Bine.
Pentru Bonnie crede că se apropie de a-l scoate pe Damon.
A zis că s-a simţit puternică azi.
Şi cu ceva noroc, vom sărbători şi altceva în curând.
Bună, porumbeilor.
- Va fost dor de mine? - Cum ai ajuns aici?
Stai departe de ea!
Stefan, opreşte-te. Ce faci?
Îmi pare rău.
Scuze.
Deci ai ieşit din iad, te descurci bine,
şi apoi ai început să halucinezi că eu sunt un ospătar.
Nu puteam să fiu un manager sau altceva?
- Cred că nu înţelegi ce spun. - Ba înţeleg, Stefan.
Nu vreau să o ucid pe Caroline.
Adică, în afară de ultima dată când am încercat.
Dar putem fi de acord cu toţii că a fost o mare neînţelegere.
Nu voi avea o cădere nervoasă, frate.
Promit.
Ok. Uite ce vom face.
Te voi dezlega.
Şi nu vei pleca de lângă mine până nu sunt convins că eşti bine.
- Sunt bine, sută la sută. - Bun.
Atunci îmi poţi dovedi asta cât conducem prin noul Mystic Falls.
Super.
Damon...
Cucu-bau.
- Eşti gata? - Da. Sunt bine.
Chiar eşti îngrijorat despre Damon sau asta e
o scuză convenientă de a nu participa
la jocul cu ghicitul mâncării pentru bebeluşi?
Dacă e ce cred eu că e, aş prefera să fiu trimis înapoi în piatră.
Sincer, nu te învinovăţesc.
Dar Alaric are nevoie de asta.
Nu are ce-i trebuie pentru a fi un tată singur.
Nu-ţi face griji. Tot îi voi lua acel Baby Bjorn
sau orice m-ai pus să iau când eram beat.
Mulţumesc.
Ai grijă azi, ok?
În sfârşit te-am adus înapoi la realitate. Încerc să te ţin într-o bucată.
Nu-ţi face griji. O să am. Pa.
O, frate.
Ce e?
Treci înăuntru.
- Încântător. - Da. Te vei obişnui cu mirosul.
Şi de asta trebuiau să mă scoată pe mine primul.
Au încercat, dar se pare că nu erai gata să fii scos.
Ce ai păţit acolo?
Imaginează-ţi că sunt un soldat
împuşcat din nou şi din nou şi din nou,
în timp ce familia mamei drage
zbura cu aripile ei de scorpie, spunând "Ţi-am spus eu, Damon."
Pare destul de trist dacă mă întrebi pe mine.
Cred că ăsta a fost scopul.
Am realizat că tot ce trebuia să fac era să plâng cu lacrimi de băiat mare
şi să-i spun mamei că-mi pare rău.
Mă bucur că ai putut lăsa asta în trecut.
A mers pentru că imediat după, am mers spre
lumina roşie din cer.
Şi tu?
Cum ai trecut de treaba asta existenţială?
Uite cine a supravieţuit.
Uite cine mi-a infestat oraşul
pentru că nu are ce face cu eternitatea lui.
Fratele tău şi cu mine am încheiat un armistiţiu.
Nu aş numi faptul că tu mi-ai luat oraşul
fără permisiunea mea un armistiţiu.
Presupun că nu a fost o preluare, ci mai mult că am intrat
şi nimeni nu m-a oprit.
- Vei permite asta? - Hei, hei.
Azi îmi dovedeşti că
poţi să te joci cu alţii, bine?
Nu trebuie să te bosumflezi. Nu-ţi voi răni oraşul tău preţios.
Are valoare sentimentală şi pentru mine.
Aici a fost casa lui Lily cândva. Acum e a mea.
Ei bine...
Oricum, fac asta despre mine
când tu eşti aici, înapoi dintre morţi.
Felicitări. Dar acum începe munca de fapt,
nu-i aşa?
Mult noroc amândurora.
Îţi mai aduc una, soldate?
- Damon. - Da.
La ce te uiţi?
Sunt cam mulţi vampiri de doi lei.
Eşti sigur că încă poţi să-i fi de ajutor?
Mă aştept că tu încă de acomodezi.
- Cred că mă descurc, mersi. - Da.
După ce am ieşit, şi eu am crezut că...
mă descurc.
Asta e groaznic. Uită-te la el.
Glumeşti? Ăsta e cel mai bun material de şantaj.
În câteva săptămâni, copiii ăşti vor ieşi din mine
şi vor merge la el, singurul lor părinte...
un bărbat care nu pare prea de încredere.
Da!
E îngrozitor. Tu nu vei sta cu copiii niciodată.
Niciunul din voi. Vreodată.
Am făcut o cască.
Hei. Cum ai făcut asta?
E un scutec, nu o bombă,
dar aş putea dezamorsa o bombă legat la ochi dacă e nevoie.
Nu-i nimic mai amuzant decât nou-născuţi şi C4.
Deci nu ar trebui să-mi ţin explozibilele în camera bebeluşilor?
Cred că am citit asta într-una din cele 20 de reviste
pe care le-ai lăsat în biroul meu.
Da, bine, înţeleg. Eu sunt surogata care nu-i amuzantă, şi e prea protectivă.
No. No. De fapt, tu eşti
o prietenă căreia îi voi fi dator pentru totdeauna.
Nu e nicio datorie. Atâta timp cât înţelegi că
după ce copiii se vor naşte, nu voi disponibilă 24-7
să-i spăl şi să- hrănesc şi să-i shimb...
ştiu, Caroline. Nu mă aştept ca asta să fie problema ta.
Nu e o problemă.
Doar că e...
- Bebe "A" tocmai ce m-a lovit. - Da? Serios?
La naiba! Fiica mea e ninja.
- Da. Uite şi bebe "B." - Îi poţi diferenţia?
Desigur.
Şi aproape mi-am recuperat bărbăţia.
Aproape fiind cuvântul care contează.
Tu ai sufocat o păpuşă cu un scutec, Donovan.
- Bea. - Nu pot. Sunt de serviciu.
Nu ştiu de ce te mai oboseşti.
Tipii cei răi nu pleacă nicăieri, frate.
Ba chiar îşi măresc numărul.
Asta e? O să renunţi?
Am crescut acolo, Ty. E oraşul nostru.
Era oraşul meu.
Acum e o hazna pentru care nu merită să fii ucis.
Să plec a fost cel mai bun lucru din viaţa mea.
Cine-i ea?
Cineva care nu a fost invitată.
Hei.
Nu eram sigură că vei veni.
Orice pentru a amâna să învăţ pentru examene.
- Ai luat din registru? - Adică de pe lista de cereri.
Nu. Refuz să cumpăr ceva numit încălzitor de lapte.
Aşa că am luat aceste şosete minuscule
care arată ca tenişii pentru un oarecare motiv.
Şosetele sunt practice. Bun.
Asta îi vom spune Carolinei. Haide. Îţi aduc ceva de băut.
Dar, să fii avertizată, vine în biberoane.
Copii bând. Ce imagine încântătoare.
Nu sunt surprinsă.
Îţi vei ceda oraşul duşmanului?
Înţeleg. Eşti o mahmureală din lumea iadului.
Dar am trecut deja testul, Henry. Am admis că e vina mea.
- Poţi să mă laşi în pace. - Da, ai trecut testul,
dar nu ţi-ai completat eliberarea.
A, da? Eliberează asta.
Ce halucinaţie realistă.
Cred că nu mai e nevoie să verificăm.
Vrei să-mi spui ce face eretica aici?
- Eu am invitat-o. - După ce am petrecut toată dimineaţa
ucigând vampirii lui Julia, tu inviţi unul al petrecerea Carolinei?
În primul rând, ea nu e a lui Julian.
Şi în al doilea, ea ne-a ajutat să-l scoatem pe Stefan din piatră.
După ce l-a pus acolo, după ce mi-a ucis colegii,
a răpit-o pe Caroline, şi a ucis toţi oamenii de la petrecerea ei.
O văd singură în fiecare zi.
Şi, sincer, mi-a părut rău. Aşa că am invitat-o.
E mai bine ca un eretic puternic să ne fie prieten, nu duşman.
Şi mă pricep la daruri. Nu uita de asta.
Poate e vremea să plec.
- Da, poate aşa e. - Nu, te-am invitat. Ar trebui să stai.
Aş sta, dar îmi e teamă că prietenul tău ar putea spune
ceva nepotrivit
şi apoi se va trezi că nu mai poate vorbi deloc.
- M-ai ameninţat? - Nu, de fapt.
O ameninţare ar fi aşa.
Dacă mai faci un pas către mine, îţi voi smulge corzile vocale
şi le voi folosi să mă joc
prinde coada de ofiţer.
Opreşte-te...
Te rog.
Petrecerea a fost minunată. Mulţumesc.
Când mi-ai fi spus că ţi-ai pierdut controlul realităţii?
Tocmai ce am făcut-o. Îmi place să folosesc imagini.
Trebuie să-mi spui prin ce treci
pentru că devine mai rău de aici încolo.
Mai rău decât faptul că tu m-ai văzut ca ospătar?
Ce am mai fost? Un picol? Un valet?
Erai peste tot.
Nu puteam să dorm,
să mănânc, să mi te scot din cap.
Singura constantă era Caroline.
Alt coşmar?
Da, acelaşi.
Eram la carieră. Eram...
mă înecam.
Şi Damon era acolo.
Damon era acolo?
Şi apoi?
Nu mai contează. S-a terminat.
E clar că nu s-a terminat.
Prin orice ai trecut acolo încă te torturează cumva.
Eşti norocos că o ai pe ea, frate.
Nu eşti aici.
Cu cine vorbeşti?
Pleacă de aici, Caroline.
Da. Pleacă de aici, Caroline,
înainte să smulg copiii ăia din tine.
Destul!
Opreşte-te! Nu e real. Nu e real.
Dar apoi am îndepărtat-o şi pe ea.
Nu mai ştiam nimic.
Nici nu am observat când Julian a luat oraşul.
Te vedeam numai pe tine.
Unde e mama când ai nevoie de ea?
Nu ai şanse să câştigi asta.
De ce încă eşti aici?
Sunt o piesă din puzzle-ul din piatră.
Dacă îţi dai seama, te las în pace.
Dar până atunci...
nu puteam să scap de tine.
Te vedeam. Te auzeam.
Nu mai conta nimic.
Nu oraşul, nu Julian,
nici măcar Caroline.
Îmi păsa doar să te fac să dispari.
Şi?
Stau ca pe ace aici, frate.
Ce ai făcut?
Am luat o canistră cu benzină.
Eram convins că singura soluţie era să-ţi ard corpul real.
Trebuia să te opresc din a mă tortura.
Trebuia să scap de orice îmi amintea de ce am păţit în piatra aia.
Ce faci?
Nu vreau să se mai întoarcă vreodată.
Trebuie să scap de el.
Tu nu eşti aşa, Stefan.
Îţi iubeşti fratele.
Şi ştiu că mai degrabă ai muri decât să-l pierzi.
Caroline m-a găsit la fix.
Fără ea, nu m-aş fi putut opri.
Ţi-aş fi dat foc, doar să nu mai sufăr.
Asta explică de ce miroseam a benzină când m-am trezit.
Eşti bine?
Nu de mine ar trebui să-ţi faci griji.
Ar fi trebuit să mă laşi la Grill, Stefan,
să înfrunt consecinţele acţiunilor mele, dar nu,
Sfântul Stefan în ajutor.
Mereu încearcă să cureţe mizeriile fratelui său.
- Despre ce vorbeşti? - Nu mai încerca să mă salvezi, frate.
Asta e pentru ce fratele tău i-a făcut lui Ellis.
Nu ştia ce face.
Serios? Îi căuta ficatul şi a dat de inima lui?
Promit că o să am grijă de el.
Îţi recomand să îl găseşti înainte.
Cum?
Era chiar aici.
Nu, te asigur că nu era.
Erai singur când am ajuns eu.
Vorbeai singur.
Poate piatra nu a terminat cu tine.
Între timp, dacă tu sau fratele tău mai răniţi
vreunul din oamenii mei, vă voi scoate maţele unuia din voi
şi-l voi hrăni pe celălalt cu ele.
Mersi că ai plecat din tărâmul bebeluşilor.
Orice să evit jocul de a ghici cât de mare este burta Carolinei.
- Ce vrei? - Trebuie să o văd pe Elena.
- Nu pot face asta. - Stai.
Vreau să-i văd faţa doar o clipă.
Să-mi amintesc că totul va fi bine.
Când mi-ai dat sicriul ei, m-ai pus să jur că nu voi lăsa pe nimeni lângă ea,
mai ales pe tine.
Eram puţin sentimental.
Mi-ai spus că asta vei zice.
Ţi-ai dat seama că la un moment dat, vei fi nerăbdător
sau nu te vei mai abţine, sau vei avea o zi proastă.
Mi-ai spus că nu ţi-o dau orice ar fi.
M-am răzgândit.
Ştiu ce s-a întâmplat seara trecută.
Ştiu că eşti bolnav. Unde e Stefan?
Ascultă-mă, putem merge sus chiar acum
şi să măcelărim acea petrecere,
sau mă poţi duce să o văd.
Fără tămbălău. Doar...
O vizită scurtă, ok?
La naiba.
Frate.
Poliţia din Grove Hill. Permisul şi talonul, vă rog.
Ofiţer, uite, şi eu sunt poliţist.
Lasă-mă să-ţi arăt legitimaţia.
Dl. Donovan.
Vestea bună e că ai un permis valid, ceea ce înseamnă
că ai învăţat să conduci cândva.
Vestea proastă e că asta înseamnă
că mergi printre linii pentru că eşti beat.
Nu sunt beat. Am băut puţin la o petrecere...
Ieşi din maşină, te rog.
Glumeşti?
Ce pază bună, spuse el cu dispreţ.
Mi-ai spus să o ţin în siguranţă, şi am făcut-o.
Nu trebuie să păzeşti pe cineva dacă nu ştie nimeni unde e.
- Eu din nou. - Nu, nu, nu.
Nu.
- Hei. - Scuză-mă o clipă. Hei.
- De ce nu răspunzi la telefon? - Scuze.
Îl foloseam pentru muzică. Eşti bine?
- Damon a fost aici? - Nu, de ce ar fi?
Nu ştiu unde e. Am crezut că e cu mine, dar nu era şi...
Ok, ok, Stefan, calmează-te. Concentrează-te.
Hei, ce... Ce se petrece?
Se întâmplă din nou.
Vorbeam cu Damon, şi cred că era acolo,
dar acum nu ştiu când a plecat.
E ok. Eşti bine.
Nu, nu sunt. Şi nici el nu e.
Nu poţi să bântui pe altcineva?
Nu pot să plec până nu te eliberezi.
Încă îţi negi natura.
Nu ai lăsat ce te ţine pe loc.
Ce treabă are piatra cu adevărata mea natură?
Piatra Phoenix nu te prinde în capcană doar.
Te eliberează...
vei fi renăscut ca adevăratul tău sine.
Vrei să vezi cum sunt eu cu adevărat?
- Trebuie să-l găsesc pe Damon. - Nu. Ştii de ce?
Pentru că vom avea grijă de tine mai întâi.
Cum vei face asta? Sufletul meu a fost prins într-o piatră.
Da, până ai trecut un fel de test.
Nu mi-ai spus cum ţi-ai câştigat libertatea.
Bonnie m-a scos cu o vrajă. Ştii asta.
Nu. S-a mai întâmplat ceva acolo,
ceva ce nu vrei să recunoşti.
Nu te poţi ascunde aşa, Stefan.
Nu poţi. Te rog, lasă-mă să te ajut.
Nu putem face nimic acum, ok?
Trebuie să-mi spui.
Doar trece vom trece prin asta.
Trebuie să încerci.
Doamne. Nu poţi continua aşa.
Trăiam aceeaşi poveste groaznică.
Totul se termina cu Damon care mă târa la carieră.
Apa era întunecată şi rece.
Ne înecam împreună.
De fiecare dată când încercam să ies la suprafaţă,
el mă trăgea înapoi.
De fiecare dată când încercam să-l salvez, muream şi eu.
Am realizat că era un singur mod să scap.
Dacă voiam să supravieţuiesc, trebuia să-l las în urmă.
Aşa că i-am dat drumul.
L-am abandonat.
Mi-am lăsat fratele să se înece
ca să mă salvez pe mine.
De asta avea halucinaţii cu el?
Pentru că o versiune falsă a fratelui tău e supărată
că ai făcut ceva într-o realitate falsă?
Piatra încearcă să-mi spună ceva.
Încearcă să dovedească ceva.
Nu voi fi niciodată fericit
până ce Damon nu va mai fi în viaţa mea.
Chiar crezi asta?
Ai luat de bun ce ţi-am zis?
Taci. Nu mai fac asta cu tine.
Ţi-am spus să mă laşi în pace.
Acum voi termina asta.
Ai dreptate. Nu mai faci asta cu mine.
Henry?
- Ţi-am promis eliberare. - Nu. Elena!
A fost necesar, Damon.
Te-a ţinut înapoi din a fi monstrul care eşti de fapt.
Nu. Elena!
O, Doamne. Nu!
Nu! Nu, Elena!
O, Doamne.
În caz că nu era evident, azi ar fi trebuit să fie un început nou.
- Nu-mi ţine morală. - Care e problema ta?
Încercam să fiu drăguţă cu tine.
Supă ce am plecat de la petrecere, am găsit asta în cutia poştală.
- Asta e ideea ta de o glumă? - O vedere?
Ai un prieten.
Dacă tu ai trimis asta, ar fi bine să recunoşti acum
înainte să storc adevărul din traheea ta.
De ce ţi-aş trimite asta?
Şi chiar dacă aş face asta, ce-i aşa de speriat la alfabet?
E un avertisment. De la Vânătoriţă.
Spui asta de parcă ştiu la cine te referi.
Îi cunoşti arma.
O sabie.
Da. Făcută special pentru ea.
A folosit-o să-l pună pe Julian şi piatră, alături de alţi vampiri.
Nu are milă.
După ce ai fost marcată de sabia ei,
nu se va opri din a te vâna.
Aşa şi-a primit Beau cicatricea.
Va veni la el. Va veni după noi toţi.
- Atunci cum o putem opri? - Nu o poţi opri.
Şi nu există "noi". În plus, nu e după tine,
deci nu e treaba ta.
Dacă prietenii mei sunt în pericol,
nu voi degeaba fără să fac ceva.
Atunci ce propui să facem?
Bine, ofiţer Donovan, poţi pleca,
dar nu te pot lăsa să conduci.
Cred că voi aştepta să-mi treacă.
Sigur nu vrei să suni un prieten?
Fata care se ocupă de cazări tocmai de a plecat.
Stau cam prost la capitolul prieteni acum.
Am auzit despre absolvirea ta...
Toată chestia ciudată cu focul din mină.
Nu-mi pot imagina cu ar fi să-mi pierd jumătate de clasă.
- Îmi pare rău. - Mersi.
E ciudat că cei din oraş nu au implicat şi agenţia de urgenţe
sau măcar să crească intervenţiile de urgenţă.
E ca şi cum toţi s-au mulţumit
să lasă focul să se stingă singur.
Da. Aşa pare..
Dar dacă toţi stau degeaba fără să facă ceva,
nu va mai rămâne nimic din oraş.
Oricum, noapte bună.
Încă ceva.
Ce naiba am găsit la tine în maşină?
Cred că ar trebui să spăl aceste haine
cu detergent hipoalergenic mai întâi.
Unde sunt cheile de la spălătorie?
E miezul nopţii, Caroline.
Avem destul timp să ne ocupăm de asta.
Da, ştiu. Ştiu. Dar ar trebui să ne ocupăm din timp
de scaunele de maşină pentru că am citit
că părinţii mereu se încurcă la ele.
Şi ai observat dacă monitorul a venit cu baterii?
Nu ai niciuna aici.
Şi ultimul lucru de care ai nevoie e ca bebeluşii să plângă
în mijlocul nopţii şi tu să nici nu-i auzi.
Ce se întâmplă cu tine? Eşti bine?
Când mi-ai fi spus că pleci?
Când primeam slujba în mod oficial.
Ce are slujba pe care o ai acum?
Slujba nu are nimic.
E locul.
Ai creşă aici!
Şi ai şi grădiniţă în campus.
Caroline, nu îmi voi creşte copiii lângă Mystic Falls
sau universitatea Whitmore sau...
Vampiri.
Exact.
Scuze. Am crezut că toate lucrurile de copii,
un singur părinte pe cont propriu...
Da. Aşa era.
Caroline, credeam că
după ce se nasc copiii...
Că tu nu te vei mai implica.
Nu. Pentru că nu sunt ai mei.
Sunt ai tăi şi ai lui Jo.
Cred că e ceva deştept.
Să pui siguranţa pe primul loc.
Tu şi copiii tăi ar trebui să plecaţi
cât de departe puteţi.
- Unde ai fost? - Afară.
A trebuit să-mi limpezesc mintea.
Ţi-am dat drumul.
În iadul meu virtual, ne înecam împreună.
Şi singurul fel de a putea scăpa era să-ţi întorc spatele.
Şi tot ce am halucinat de atunci
a fost să întărească asta.
Sigur că a fost.
Singurul mod ca tu să fii eroul
şi să ai un final fericit e să mă laşi în urmă.
De unde ştii?
Pentru că adevăratul eu este întunecat, frate.
Toată lumina asta îmi stă în drum,
mă ţine din a fi ce sunt cu adevărat.
Şi ce eşti?
Nesăbuit? Manipulator?
Egoist?
Cam aşa e.
Da, e.
Dar eşti şi fratele meu.
Nu voi renunţa la tine, nu acum,
niciodată.
Te-ai pricopsit cu mine, Damon. Trebuie să ştii asta.
Stefan, eu...
Ce este?
Eu...
Orice ar fi, îmi poţi spune.
Am rămas fără bourbon.
Asta era?
Asta era.
Să ne înecăm împreună.
Ne cerem scuze pentru întreruperea programului curent.
Numele meu este Caroline. Vă rog ascultaţi cu atenţie.
Am un mesaj urgent pentru Stefan Salvatore.
Ne cerem scuze pentru întreruperea...
Ce faci aici?
Credeam că eşti în Mystic Falls.
A trebuit să-i vizitez pe prietenii mei
de la poliţia din Dallas şi să-i conving că toată asta e o farsă. Haide.
- Poţi să pui arma jos. - Ridică-te.
Mulţumesc.
- Poţi că pleci acum. - Doar atât?
- Ai făcut deja ce aveam nevoie noi. - Noi? O ajuţi?
Tu eşti calea cea mai simplă de a da de Stefan. Nu o lua personal.
"Nu o lua personal"? Am o familie, Matt.
Şi eu am avut, şi o iubită. Şi o viaţă şi acum nu mai am.
Problemele tale nu mai înseamnă nimic pentru mine.
Acum pleacă.
Pleacă şi nu mai ieşi
până ce Vânătoriţa primeşte ce vrea. tru mine.