I tidligere afsnit ...
Jeg har tænkt på, at du skulle bo her,
hvis der er en del af dig, der vil det.
Er du klar til, at vi forbløffer dig?
Tænk, at I fandt det.
Det her lokale er vildt, hvad er det?
Det ligner en guldmine for nørder.
-Alt er perfekt bevaret. -På nær ham der.
Vores job er at tage menneskenes værste, livets udskud, med hertil.
Hvad er det værste, du har gjort i dit liv?
Hvor mange lig, til du er mæt?
Du burde være stolt af mig. Jeg dræber slemme mennesker.
Du har slukket kontakten, ikke?
-Elena betyder intet længere. -Hvorfor?
Fordi der er intet håb. Jeg taler om Helvede, bror.
Jeg ville krydse have og sejle forbi sirenerne for at finde hjem til dig.
Han gav mig en masse spor, der peger på en gammel historie om sirener?
Sirenerne bruger tankekontrol til at lokke ofrene i døden.
Nogle siger, at de er Djævelens budbringere.
Det var ikke Enzo. Det var ikke Damon. De har ingen kontrol.
Men alle de spor, guitarstrengen og odometeret.
Næste gang får vi dem tilbage fra det, der har fat i dem.
Hun har vel endelig fået nok at spise.
Jeg begyndte som sælger og steg i graderne.
I næste øjeblik er jeg chef for hele molevitten.
Ironien er, at jeg er pacifist.
Jeg laver bare stålpresse-maskineri.
Hvad laver du så til en våbenmesse? Hvis jeg må spørge.
Nogle af vores maskiner kan bruges til at lave våbendele,
hvis kunden vælger det.
-Såsom kugler? -Nej. Ikke noget farligt.
Hvad med aftrækkere?
Et våben fungerer ikke uden en aftrækker.
-Og den dims, hvor kuglerne er i. -Magasinet, ja.
Og den farlige ende, hvor kuglerne kommer ud?
Jeg er blot supplerende leverandør, der følger et virksomhedsmandat.
Også mig.
Min kollega og jeg er i samme båd.
Alle har vel overordnede?
Det må du nok sige. Spørg min kone.
Er hun din ledsager til gildet her?
Hvorfor tage sand med på stranden?
Det var en spøg, okay?
Jeg spøger!
Hør her.
Jeg henter min køber.
Jeg tror, hun vil finde dig uimodståelig.
Det er en flot sang, ikke?
Der er lavet så meget godt musik de sidste 200 år.
Mine favoritter er kærlighedssange.
Da jeg lavede playlisten her for tre dage siden,
opdagede jeg noget, der hedder en jazz-standard.
Du nyder det her, ikke?
Jeg ved ikke. Du er synsk, det må du vide.
Gid, Enzo delte din idé om morskab.
Hvorfor bliver han ved med at ville reddes?
-Hvad taler du om? -Kom nu, du tænker det samme.
Du mistænker, at han ikke er en holdspiller.
Han er vant til soloarbejde. Han skal nok blive god.
Jeg håber, du har ret.
For jeg har brug for, at han er ligesom dig.
Helt med.
Totalt engagement
er det, der gør det sjovt.
Det langsomste mord nogensinde.
Jeg beder hans sind om at forholde sig roligt.
Jeg har læst på nettet,
at kyllinger fra fabriksslagterier ikke smager så godt,
fordi deres kroppe udløser en masse adrenalin.
Så nu er vi bekymrede for adrenalin?
Vi har til opgave at høste onde sjæle,
men det er ingen grund til, at han skal smage som en kylling,
der er død i urinvædet panik.
Bare så du ved det,
alle de andre måltider, vi har givet dig, var i vild panik.
I så fald er frygt lækkert.
Bare glem det, nettet.
Bøh.
Kære Elena...
Jeg håber ikke, at det er for rodet,
fordi jeg spiller mor og tager hver en chance for at skrive,
selv i min parkerede bil.
Det er min tur til at være budbringer af ikke kun dårlige nyheder,
fordi der er endelig også godt nyt.
Bonnie har hørt fra Enzo. Sådan da.
Han har efterladt noget til hende.
Det var ikke ligefrem et kærlighedsbrev-
-men han er vist på vores side.
Og et andet sted, i en rigtig romance,
bliver Salvatore-huset min officielle residens.
Jeg elsker det.
Vandtrykket skal ordnes,
men Stefan lader til at være fokuseret på forbedringer.
Enten det, eller også skal han bare af med sin frustration
over at miste sporet af Damon igen. Og til noget lysere,
der har været nul uønskede gæster siden sidste uges galskab.
Lizzie og Josie er helt uvidende om, at de var i fare.
Gid, Ric og jeg kunne sige det samme.
Han var lige så bange, som jeg var.
STUE - KØKKEN MØD VED POSTKASSE
Men han distraherer sig ved at researche vores nye fjende.
Hvad det end er for en overnaturlig ting, der styrer vores venner,
finder Ric en måde at bekæmpe det.
-Hej. -Hej!
Jeg ville bare se til dig.
Jeg håber ikke, at jeg vækkede pigerne,
da jeg tog kasserne ud af garagen.
Gider du minde dem om, at jeg bruger hele weekenden med dem?
Det ved de. Og de har det fint.
Der ser tegnefilm efter at have spist store skåle sukker.
De har fantastiske liv.
Du har ret. Okay.
Ingen kommentar om sukkermorgenmaden?
Seline døde næsten i forsøg på at beskytte dem,
så det er okay, at hun vælger deres morgenmad.
-Ric? -Jeg må gå. Farvel.
-Undskyld forstyrrelsen. -Hej, Seline.
Tilladelser. Det er en historieekskursion.
Okay.
Det er meget med småt for en gåtur til hovedtorvet.
Ja, ikke? Tingene var enklere, da jeg var barn.
Og jeg ville sige, at jeg har bemærket noget sært.
Jeg tror, I betalte for meget denne uge.
Måske en fejl?
Nej. Ingen fejl.
Caroline og jeg besluttede at give dig lønforhøjelse.
Tak. Nogen særlig årsag?
Tro mig, du har fortjent det.
Katherine.
Nej, jeg...
Jeg hedder Elena.
Jeg hedder Damon.
-Jeg har skændtes med min kæreste. -Må jeg spørge om hvad?
Livet. Fremtiden. Han har alt planlagt.
Og du vil ikke?
Jeg ved ikke, hvad jeg vil.
Det er ikke sandt.
Du vil, hvad alle vil. Du vil, hvad alle vil.
Sig mig det. Hvad er det, jeg vil?
Hvorfor sover han altid?
Jeg elsker at holde mine nye øjne åbne.
Efter et par hundrede år
med indtørrede øjenhuler, under hvor øjenbrynene engang var,
er det en ekstra nydelse at bruge alle ens kropsdele.
Og du er endnu mere skuffende.
Jeg har ikke fundet ind i dit hoved. Ikke siden vi har mødtes.
Den dag var jeg ikke klar til dit angreb.
Nu er jeg klar.
Men jeg ved ikke, hvorfor du klager. Min fri vilje har ramt bunden.
Jeg gør næsten alt, hvad du siger, selvom når jeg ikke vil.
Det er "næsten"-delen af den sætning, der plager mig.
Kom her.
Kom, bare et kig.
Du giver efter med tiden.
"Med tiden" kan være længe.
Min tidligere rekord for tortur var 70 år og en sjat.
Den anden blinkede i øvrigt først.
Du blinkede lidt nu.
Jeg har hevet noget lækkert ud af dit hoved. Et navn.
Hvem er Sarah Nelson?
Det ved jeg ikke. Jeg er ligeglad.
Din mund kan lyve, men din underbevidsthed kan ikke.
Sarah Nelson. Hvorfor føler du en tilknytning?
Måske er hun nogen fra den telenovela, jeg følger med i.
Flere løgne. Hun betyder noget.
Vågn op, søvnig.
Det er tid til at more os.
Hvad siger din chef
om din hobby i at spore forbrydelsesrapporter?
Jeg sagde, at det var en dyster version af Pinterest.
Har du set tranebærmuffinsne i pauselokalet?
-Det er fra pigernes kagesalg. -Jeg er ikke sulten, ellers tak.
-Bonnie, du må spise noget. -Det skal jeg nok. Senere.
Lige nu må vi lede efter forbrydelser,
der er længere væk fra Tennessee.
De har måske rejst de sidste dage.
Jeg udvider søgeradiussen.
Særligt nu hvor vi ved, at Enzo efterlader spor.
Hvorfor har han så ikke lagt flere?
Enzo er dobbeltagent,
så han må vel vælge øjeblikkene.
Der. North Carolina.
To mord i to forskellige byer her til morgen.
Ja, begge kvinder døde af skader på halsen.
Blev der fundet noget sært på gerningsstedet?
De har kun information om ofrenes navne indtil videre.
Der er Sarah Nelson McGowan.
-Hvad? -Og det andet offer er...
Sara Jane Nelson.
-Enzo har vist valgt sit øjeblik. -Hvorfor siger du det?
Fordi der bor en anden Sarah Nelson i North Carolina.
Hendes rigtige navn er Sarah Salvatore,
og hun er min sidste levende slægtning.
Medmindre Damon når hende først.
Sarahs mor var Zach Salvatores kæreste i 1994.
Vent, jeg kender vist historien.
Damon slog en gravid kvinde ihjel. Hans værste gerning.
Det kan diskuteres. Men det er med i toppen.
Barnet overlevede. Hun voksede op som Sarah Nelson.
Stefan sørgede for, at hun fik en god familie.
Gav hende en fond.
-Passede på hende. -Hvorfor går Damon så efter Sarah?
Han ved ikke engang, at hun eksisterer.
Men hun og Enzo har været "vennefjender" længe.
Så du tror, det var Enzos idé.
Jeg prøver ikke at trænge ind i hans hoved.
Jeg prøver bare at redde Sarah.
Sig til, når vi nærmer os Raleigh.
Hvor er Harvey?
Jeg har sendt hans knogler til DNA-prøvning.
Det virkede som det, de lærde gør.
Hvorfor er du ikke i D.C. med dine medpraktikanter?
Hvor mange kræver det at hente studier i græsk mytologi
fra Kongressens bibliotek?
Har du hørt udtrykket "udgiv eller forgå"?
Ser du, I hjælper mig med ikke at forgå
som leder af St. Johns Arsenalfond,
og jeg forlænger jeres praktik. Alle vinder.
Så du vil virkelig udgive en afhandling om sirener?
Helt ærlig. Og hvorfor det hastværk?
Det hedder en afleveringsfrist.
Hvorfor leger du så her i stedet for at researche?
A, jeg har aldrig set dig tage din researchopgave alvorligt.
B, jeg er hernede, fordi lokalet er begravet i uopdaget information.
Se her. "Der er nu en væg, hvor der ingen var før.
"Mine venner har glemt mig, men jeg hører hendes stemme højere nu."
"Hendes stemme." Så din teori er,
at Harvey faktisk hørte en sirene?
Et overnaturligt væsen.
Det er ingen teori. Det er kun data.
Bliver mit syn bedre, eller er det lettere at læse i dag?
Jeg har gjort det lidt rent. Nu kan du læse hjørnerne.
Midsommerdag 1790
1790?
Den dato har jeg set et sted.
Arkivlokalet.
Se selv? Jeg hjælper.
Hold kæft, Georgie.
-Tyve spørgsmål. -Skyd.
Jeg tænker på en person. Han er pæn, charmerende accent,
og han ville være den bedste partner,
hvis han bare droppede sit martyrkompleks.
Det er ikke sådan, man leger 20 spørgsmål.
Men dit svar er enten Jesus Kristus eller mig.
Du ramte plet i andet forsøg.
Hvorfor modsætter du dig instruktioner?
Jeg modsætter mig ikke noget.
Jeg er her, på jagt efter Sarah Nelson, med dig, som instrueret.
Hvordan modsætter jeg mig?
Du er her, men du er distraheret.
-Du morer dig ikke, Enzo. -Du er virkelig krævende.
Nej, jeg er dybt engageret, og jeg vil have, at du også er det.
Kom nu, mand, vi har endelig en behagelig opgave.
At jage uvidende kvinder, der tilfældigvis deler navn.
Hvorfor kan du ikke nyde en forandring?
Fordi jeg tænker, hvad chefen er ude på.
Hvorfor sætter hun pludselig
sin mystiske plan på pause?
Rolig. Hun har en ny prioritet. At give dig smæk.
Du gjorde hende vred, nu vil hun slukke din kontakt.
Hvorfor skulle du gøre hende vred?
Hvor er du så bange for hende uden dine følelser?
Jeg er nu ikke bange for hende.
Jeg er bange for forsmagen på evige forbandelse, jeg fik...
-Da hun trængte ind i mit hoved. -Det er tankespil.
-Det er ikke ægte. -Jeg er uenig i alle dine meninger.
Der er hun.
Sarah Nelson.
Jeg troede aldrig, den yogatime ville ende.
En gentleman præsenter sig først, Damon Salvatore.
Kan vi tale privat, frk. Nelson?
Hvorfor så formel, hr. St. John?
Verden er blevet uhøflig. Jeg ville ændre lidt på det.
Godt, at vores tid sammen har lært dig at forsvare dig.
Du er heldig, at jeg kun havde en dosis jernurt med,
ellers lå du på jorden med ham.
Og jeg tager det hver dag, så prøv ikke at tvinge mig.
Så må du forlade byen på egen hånd.
Har du et pas?
-Du lejer stadig, kan jeg se. -Jeg har ikke råd til at købe.
Da du sagde, at min fond var fra Salvatore-familien,
holdt jeg op med at indløse mine checks.
Jeg vil ikke have penge af seriemordere.
Hvad laver I her?
Det er også godt at se dig.
Hej, min kære.
Husk, vi leder efter ting, der ankom før 1800.
Der er så mange ting.
Vi kunne være her hele natten.
Forventer du et vigtigt opkald?
Jeg vil ikke gå glip af en sms fra barnepigen.
Og hvor ofte sms'er den lækre barnepige?
Børnene var på ekskursion i dag,
og jeg vil vide, at de er sikkert hjemme.
Tænk ikke på det. Den lækre barnepige har nok styr på det.
-Hun er ikke lækker! -Nej.
Du er hendes chef, så du ser ikke lækkerheden.
-Den gamle sang? -Koncentrer dig om researchen, tak.
Jeg ved ikke, hvorfor det her arkiv fortjente din nørde-ophidselse.
Den 21. juni 1790 var den dag,
hvor Arsenalet modtog en mystisk sending fra Mystic Falls.
"Midsommerdag, 1790.
"Vi bar kassen ind i boksen.
"Dens artefakter sættes over jorden for sikkerhedens skyld."
Indrøm det.
Mine vilde restaurerings-evner har gjort mig uundværlig.
"Andet punkt. 21. juni 1790.
"Artefaktet stammer fra 2200 f.kr."
Jeg har aldrig researchet noget så gammelt.
Hvilket i sig selv er sært.
Men ikke mere sært end den boks, der indeholdt et overnaturligt væsen.
-Måske en sirene? -Godt forsøgt.
Og min nørdeophidselse passer perfekt her.
Kun i Arsenalet laver de kruseduller i kileskrift.
Det symbol har jeg set før.
-Jeg kan ikke det her lige nu. -Er du okay?
Vent, hvor skal du hen?
-Hvad er der galt? -Dårligt tidspunkt?
Jeg vænner mig bare til millenniumgenerationens arbejdsetik.
-Vent, ringer du fra en brønd? -Nej, vi er i Sarahs lejlighed.
Jeg gik ud for at give Bonnie og Enzo lidt plads.
-Vent, har I Enzo? -Kun lige.
Først troede jeg, at han ville flygte.
Men så tvang han sig selv til at blive og tale.
-Hvordan klarede han det? -Viljestyrke, måske.
Han bekæmper en slags tankekontrol. Han vil end ikke se på Bonnie.
Er det nyt for dig?
Lange stilheder og kryptiske beskeder?
Det var ikke så kryptisk. Du forstod det, ikke?
Ikke for at hakke, men du kunne bare have skrevet "sirene."
Deri ligger dilemmaet.
Jo mere specifikke mine tanker er, jo mere kan hun følge mig psykisk.
Vi taler om en vaskeægte sirene, ikke?
Altså havfrueuhyrer, der synger for sømænd?
Hun havde ikke en fiskehale.
-Men hun er glad for at svømme. -Hvad vil hun med dig?
Så vidt jeg kan se, vil hun have loyale soldater,
der henter mad til hende.
Du så ikke, hvordan hun så ud, før hun havde ædt 87 ofres kød.
-Ikke kønt. -Hvorfor dig og Damon?
Vi var i boksen, da hun blev sulten?
Jeg ved det ikke, Bonnie. Gid jeg gjorde.
Hvad er hendes svaghed? Hvordan stopper vi hende?
Jeg håber, at andre kan finde ud af det.
Jeg er helt optaget af at bevare mit eget dække.
Jeg må snart tilbage til hende.
Hvad? Hvorfor? Du er i sikkerhed nu.
Nej, og det er du heller ikke, hvis jeg bliver her.
-Enzo... -Lad være.
Lad være.
Jeg må ikke tænke på, hvor vigtig du er.
Er jeg vigtig?
-Det er svært at vide i øjeblikket. -Forstå min situation.
Fjenden har været inde i mit sind.
Den angriber mig mentalt for måder at få mig til at adlyde.
Er det derfor, Sarah er et mål?
Til min store skuffelse.
Min afhører ville ikke forlade mit hoved, før hun fik et vigtigt navn.
Nu kan jeg kun prøve ikke at lade Sarah dø.
Jeg forstår. Du er min fortabte et eller andet.
Du havde det dårligt med det her.
Endelig mødes vi. Ellers andet?
Jeg håbede, at du ville være mindre vred på mig
for at prøve at passe på dig.
Ville du ikke være vred, hvis en fremmed styrede dit liv
med løgne og tvang i 18 år?
Jeg ved, mine tillidsproblemer chokerer dig,
men jeg tager kun herfra med Enzo.
I det mindste vil han have, at jeg selv vælger.
Jeg skal stadig pakke mit kameragrej.
Jeg bliver hos hende, mens I henter bilen.
Okay, vi sms'er, når vi er foran.
Skynd jer.
Vi må skynde os. Min tilfangetager leder nok efter mig nu.
Hvorfor kan du ikke forblive væk?
-Hvorfor kan du ikke bekæmpe hende? -Det har jeg gjort.
Hvert øjeblik af hver dag.
Jeg har skjult mine tanker
for at få hende til at tro, at hun intet har mod mig.
Jeg må fortsætte skuespillet. Er du med?
Ja.
Og nej.
Lizzie, kun dem, der ikke slår deres søster, må tage med til karneval.
Jeg elsker dig. Giv Seline telefonen igen.
Seline, mor vil tale...
-Hvad laver du? -Jeg blev bedt om at more mig.
Nej!
Er Caroline ikke den kæreste, der prøvede at få mig myrdet?
Hvilket åbenbart ikke var nok til et brud.
Hun var ikke sig selv den dag.
Men nu har hun det bedre, og så skal vi bare køre tur? Nej, tak.
Damon, lad være!
Lad være.
-Jeg bad dig lade mig være. -Det kan jeg ikke.
Og du kan ikke dræbe hende. Hun er en del af familien.
Vores familie er død, Stefan. Inklusive os to.
Hun er onkel Zachs datter. Hun hedder Sarah Salvatore.
-Det er umuligt. -Lyt til mig.
Sidst jeg så dig, talte du som en galning.
Du sagde, at din skæbne var fastlagt grundet din ondskab.
Jeg er her for at sige, at du tager fejl.
Du er ikke skæbnebestemt til at ende i Helvede, Damon.
Vil du vide hvorfor?
Skynd dig.
Finder jeg cigaretskodder på de sten?
Jeg er lidt bedre til at skjule ting end det.
Hvis du vil tages alvorligt i den akademiske verden,
må du forlade et lokale med lidt mere værdighed.
Okay, lad mig vise dig noget.
Okay, det var det modsatte af værdighed.
Slap af.
Tæller det som at tage min research alvorligt.
Jeg gætter på, at der er en historie her.
Det kommer an på.
Tror du på Helvede?
Altså et brændende sted, hersket af en fyr ved navn Satan?
Det er vist fair at sige, at beviserne ikke er endegyldige.
Hvad ved du om det her symbol?
Jeg så det, da jeg var død.
Kan du uddybe?
For et par år siden kørte jeg min bedste ven hjem fra en fest.
Og jeg
sms'ede en fyr, jeg havde mødt, fordi jeg var lidt fuld.
Fordi jeg var mere end lidt fuld.
Og jeg bemærkede ikke,
da jeg kørte over den gule streg, og jeg husker slet ikke sammenstødet.
Men hvad jeg husker,
er at vågne et andet sted. Og det var ikke et sted,
helt præcis,
det var snarere
en intens følelse af smerte
og ensomhed og frygt.
I det øjeblik vidste jeg, at jeg havde dræbt min bedste ven.
Så jeg er fanget
i en skræmmende, iskold følelse af selvhad.
Og jeg vidste på en måde, at det ville vare evigt.
Altså i en evighed.
Midt i alt det, var det eneste, som jeg kunne se, det her symbol.
Jeg kan ikke forklare det, det var der bare.
Derefter fik redderne
sat mit hjerte gang. Jeg var vel død i omkring et minut.
De havde allerede opgivet at redde min ven.
Det er jeg ked af.
Det positive var, at hullet på et år i mit CV,
var min dom for manddrab med et køretøj.
Der medfulgte biblioteksadgang,
så jeg brugte al den tid til at læse samtlige myter og folklore
og nærdødsoplevelser. Jeg gav mig selv en ph.d. i Helvede,
fordi jeg ved, at jeg vil ende der en dag.
Du ville nok ønske, at jeg var i D.C. med de andre praktikanter?
Nej. Det ville jeg ikke.
Jeg tror, du så en del af puslespillet.
Jeg er måske ikke enig i din fortolkning,
men jeg tror, at du er en førstehåndskilde.
Du tror ikke, at jeg er skør?
Du nærmer dig slet ikke tærsklen
for den skørhed, jeg har set.
Så kan du ikke komme ind igen og dele din
ph.d.-viden?
Hvad har du gjort?
-Hvad jeg skulle, for en gang skyld. -Hold op med at køre.
Nej, jeg må have dig så langt væk, som jeg kan.
Bonnie, stop bilen!
Jeg må ud.
-Hvad er der galt? -Jeg er for langt fra hende.
Hun prøver at trække mig ind igen. Vi må vende!
Nu!
Hov.
-Så, du skal nok klar eden. -Nej, det er ikke så enkelt.
Mit sind er bundet til hendes.
-Hun er i angreb. Strammer grebet. -Så bryder vi dig ud.
Man kan ikke bryde ud. Man kan ikke undslippe hendes rækkevidde.
Hvert øjeblik sammen er et øjeblik, hvor hun kan opdage,
hvad jeg føler for dig.
Jeg slipper dig ikke af syne.
Jeg vil ikke miste dig igen.
Du har aldrig mistet mig, Bonnie Bennett.
Bliv nu.
Jeg kan ikke sætte dig i mere fare. Du må lade mig gå.
Den triste historie om onkel Zachs kæreste indeholdt et PS.
Forestil dig alle de jule, vi kunne have holdt med Sarah.
Min pointe er,
at du ikke kan bebrejdes for et mord, du ikke har begået.
Sarah er ikke på din syndeliste, hvis den slags ellers findes.
Lader du hende gå nu, udligner det det endnu mere.
Sådan fungerer det vist ikke.
Selvom det ikke gør, må du lade hende gå.
Det er det, Elena ville ønske.
Det ved jeg, at du kan forstå.
Kom nu, Damon, træf det rette valg.
Gør det for vores familie.
Gør det for Elena.
Og gør det for mig.
Gå. Løb.
Kom væk herfra.
Nej!
Du må gøre det bedre end det, Stefan.
Han har ret. Jeg er sejere, end jeg ser ud.
Bliv der.
Nå,
hvem er Elena?
-Vær nu rar. -Bliv hos mig, Sarah.
Damon, hvilken del af "dræb Sarah,"
var for svært at forstå?
Det burde ikke være et svært valg.
Hvordan kan du nægte at adlyde?
Det kræver stor viljestyrke.
En rigtig selvfornemmelse.
En forbindelse til en smule menneskelighed,
som du har skjult for mig.
Så mange måneder inde i det her,
og jeg anede ikke, at du havde en loyalitetslæk,
hvilket er meget irriterende.
Hvor forsvinder din underbevidsthed,
når du prøver at modstå mig?
Jeg ved det, Bonnie, du har ret.
Det har både du og mor. Jeg kan bare ikke sige det.
Jeg ringer senere.
Katherine.
Nej, jeg...
Jeg hedder Elena.
Jeg hedder Damon.
Det er det mest ægte, jeg har følt i mit liv.
Lov mig, at det her varer evigt.
Jeg elsker dig, Damon.
Ja,
jeg kan reparere det her.
Tak, fordi du lod mig tage et kig.
Hej.
Vi har ikke mødtes.
Hvad hedder du?
Jeg hedder Damon.
Jeg hedder Sybil.
Du kan stadig rette op på det. Damon.
Du må hjælpe hende.
Vær nu rar.
Kæmp.
Hvorfor?
Jeg er så ked af det.
Skal vi smutte?
Absolut.
-Damon, vågn op! -Spar din energi.
Om et par timer er jeg for langt væk til at nå dig,
og så kan du tage hjem.
Tænk ikke på din bror.
Jeg har overtaget hans sidste mentale skjulested.
Jeg bytter lidt rundt på det.
Min bror er meget stærkere, end du tror.
Nej, han er ikke.
Nå.
God snak.
Hvad skete der? Fik Stefan Sarah ud af byen?
Jeg ved det ikke. Vi har begge været slået ud.
Jeg kvajede mig. Jeg skulle ikke være taget væk med Enzo.
I det mindste ved vi, at han er i sikkerhed.
Det er han ikke. Jeg...
Jeg kunne ikke få ham ud af sirenens tankekontrol,
og jeg måtte lade ham tage tilbage.
Så det var nyttesløst?
-Vi havde brug for dig her! -Og jeg måtte rede min kæreste.
-Ja, men vi havde en plan. -Jeg havde også en plan.
Jeg ville blive gammel med Enzo og komme hjem til ham hver dag.
Jeg havde en plan om at leve det liv, du og Stefan lever nu.
Fik det dig til at handle på egen hånd?
At Stefan og jeg er lykkelige?
Nej, jeg er glad for, at I er lykkelige. Det er jeg.
Men når jeg ser, hvad du har, dit hjem, din kæreste, dine børn,
dit liv, så får det mig til at føle mig så alene,
at jeg har lyst til at dø.
Er det virkelig sådan, du har det?
Jeg hader mig selv for det, men ja.
Du er ikke alene, Bonnie.
Åh, gud.
Jeg er så ked af det.
Jeg skulle have tænkt, hvordan det var for dig.
Jeg har været en forfærdelig ven.
Jeg ved, jeg har været distraheret, men jeg er her altid for dig.
Uanset hvad, der sker i mit liv,
er jeg her for dig, hvad du end har brug for.
Selvom det kun er for at råbe og skrige ad mig.
Intet af det her er din skyld.
Selvom jeg var så opslugt af mit eget drama,
at jeg ikke indså, hvad det gjorde ved dig.
Jeg sværger, at vi redder Enzo, sammen.
Og så finder vi tilbage til vores normale, skøre,
gensidigt seje liv.
Din lykke er en del af min lykke.
Altid.
Jeg retter op på det her.
For os.
Caroline?
Er Sarah okay?
Hej.
De ville selv vælge nattøj.
-Jeg skulle lige til at se til dem. -Det kan jeg gøre.
Og undskyld, at jeg kommer sent.
Der er en stor arkivsøgning i gang på arbejdet.
Jeg ville ikke ødelægge din aften.
Det er okay. Jeg har ikke travlt, og dit arbejde er vigtigt.
Det må vi jo se.
Alt, hvad jeg har indtil videre, er spinkle forbindelser
mellem en journal fra 1790 og min praktikants hemmelige tatovering
og ubekræftede rapporter fra Helvede
som et sted, der ikke kun byder på følelsestumult,
men også oldgamle, mystiske runer. Efter sigende.
-Du kommer ikke på mange dates, vel? -Det er længe siden.
Men du ved, hvor din praktikants tatovering er.
-Kun på grund af research. -Jeg dømmer ikke.
Og det er hende nu.
-Klokken otte i morgen? -Ja. Vi ses.
Tak.
Hej. Du skylder mig.
Og ikke kun for den middag, jeg måtte købe for min usle løn.
Er det praktikantsprog for "chef, jeg har fundet noget"?
Ja. Et vis forsvundet artefakt fra Midsommerdag i 1790.
Og min attitude skjuler bare, hvor rædselsslagen jeg er.
Vis mig det.
Den her tinges, der blev leveret med din boks-beboer?
Jeg tror, at det er lavet i Helvede.
Du er på arbejde igen, ser jeg.
Hent os noget ondskab.
Vi vil ikke bagud med kvoten
efter det lille udsving i dag.
Tak.
Jeg måtte bare have et kig.
Du må lade mig gå.
Det er du nødt til.
Hvis du vil gå,
så gå.
Jeg vil ikke se det.
Vid dette, min elskede.
Jeg holder aldrig op med at kæmpe.
Jeg vil trodse oceaner og sejle forbi sirener for at finde tilbage til dig.
Hvorfor har jeg ikke set hende før?
Jeg tog Bonnie med hjem.
-Jeg ville være taget med. -Du havde brug for lidt tid alene.
Vil du tale om det?
Ikke specielt.
Lad mig omformulere det.
Du er nødt til at tale om det.
Du kan ikke bære det her alene.
Det er jeg faktisk nødt til.
Den sidste Salvatore.
Alle slægtninge, som jeg har haft, har kendt...
Efter i dag er de alle væk.
-Stefan... -Jeg ved, hvad du vil sige.
Sarahs død er ikke min skyld. Men det er det.
Jeg er en del af grunden til, at alle Salvatorer er døde.
Enten har jeg sat dem i fare eller slået dem ihjel selv.
Jeg ville sige, at...
Damon ikke er væk.
Jo, han er.
Jeg så det ske.
Han hører til hos sirenen nu.
Du kan ikke opgive håbet.
Det gør jeg heller ikke.
Hej,
jeg vil vise dig noget.
Kom.
Det her blev leveret, mens vi var ude i dag.
Pigernes senge burde ankomme i morgen.
Jeg slår væggen her ud, så de kan stå ved siden af hinanden.
Gør du det til at værelse til mine børn?
Jeg tænkte, at de måske ville komme på besøg på et tidspunkt.
-Er det okay? -Selvfølgelig er det okay.
Jeg forventede bare ikke, at du gjorde det.
Hvorfor ikke?
I er min familie nu.
Godt.
-Se. Den er antik. -Ja?
Den er smuk. Pigerne vil elske den!
Den er faktisk til dig.
Jeg håbede, at du ville gå med den.
Hvordan? Som en venskabsring, eller...
-Er jeg nødt til at sige det? -Det tror jeg, at du er.
Caroline Elizabeth Forbes,
vil du gøre mig den ære
at gå med denne forlovelsesring
som et
symbol på min kærlighed?
Det er for mange ord, bare kom til sagen.
Jeg vil have,
at du gifter dig med mig.
Vil du?
Ja. du?