Detta har hänt...
Om den stör din psykiska förmåga varför är Damon fortfarande din marionett?
Jag lät honom se vad som väntar honom
och till och med den lilla gnuttan räckte för att trycka på mänsklighetsknappen.
Damon tror på Helvetet.
Vi måste söva honom.
Det är enda sättet att skydda oss själva.
Jag såg sanningen. Känslor gör en svag.
Jag är bara din.
Jag går ingenstans förrän du sätter på mänskligheten.
Jag brinner hellre till döds än överger dig.
Bonnie, vakna.
Du kom tillbaka.
Du är okej nu. Och du är fast med mig för alltid
-Vem är Cade? -Vill du rädda din bror?
Allt du behöver göra är att döda djävulen.
Min syster. Hon slöt ett avtal med Cade.
Vi festar på kött för att hålla oss vackra
och han samlar de ondas själar.
-Incendia. -Incendia.
-Jag tror ni är redo. -För vadå?
Det är en överraskning.
-Seline? -Barnvakten.
Nej, Caroline, du måste hem nu.
-Lizzie! Josie! -Flickor!
-När såg du barnvakten senast? -Här.
Hon erbjöd sig att passa flickorna.
Vi talades vid i telefon.
Hon gjorde dem redo för sängen.
Jag har de här. Jag vet inte vilka du vill se.
Detta är dem.
Och detta är Sybil, kvinnan som vi tror är med Seline.
Hur vet ni att de reser tillsammans.
En föraning.
Sybil är som en syster till Seline.
-"Som en syster"? -Det spelar ingen roll.
Tänker du sprida bilderna eller inte?
Hej, Alaric.
Seline.
Var är de?
-De är trygga med mig. -Låt mig prata med dem.
Förlåt. Det kan jag inte.
För hit dem igen, snälla.
Det kan jag inte heller.
Varför inte?
Dina flickor är speciella, Ric. Det har du alltid vetat.
Speciella flickor har speciella behov.
Ju mindre du vet desto bättre.
Men du ska veta att jag räddar dem från ett liv av smärta.
Du har rätt.
Ju mindre jag vet desto bättre.
Men jag säger dig.
Jag bryr mig inte ett skvatt om dina planer
för de kommer aldrig slå in.
Jag kommer att hitta dig
och jag tänker döda dig.
Inga diskussioner, inga böner om nåd i sista minuten.
Du har varit i mitt hem, med mig
och på något vis, under ditt ränksmideri,
missade du hur långt jag är beredd att gå för att skydda mina barn.
Jag kommer inte efter dig.
Jag kommer för dem.
Men ju längre du flyr,
desto mer kommer jag att skada dig.
Hej, syrran.
Sybil?
Vilken familjesammankomst du anordnat.
Hej, gullungar. Minns ni mig?
Du har ingen aning om hur mycket jag saknat dig.
Jag börjar förstå.
Tre månader av att trycka in dig i min hjärnas mörkaste vrår.
Bortsett från fantasier, är du bättre i verkligheten.
Glöm inte det.
Jag är utsvulten.
Det måste finnas en nötbar gömd i det här templet till din ungdom.
Erkänn.
Du finner mitt barndomsrum sexigt.
Jag är så poppis.
Alla från Caroline.
-Är du säker på att Stefan sövde honom? -Inte så säker längre.
Damon?
Enzo!
Enzo?
Enzo!
Jag betvingade sheriffen till att prioritera fallet.
Det borde undvika lite byråkrati.
Vart ska vi först?
Det får du fråga Alaric. Han pratar i telefon med Matt.
-Jag lägger det här i bilen. -Nej. Vänta.
Du ska inte med.
-Va? -Ric och jag sköter det.
Om du vill hjälpa till, så stanna här med Matt och samarbeta med polisen.
Caroline, du kan inte mena allvar.
Tvillingarna har kidnappats av två sirener
och du förväntar dig att jag ska stanna?
Damon är med dem.
Precis, och just därför borde jag följa med.
Låt mig vara extra tydlig, Stefan,
om Damon kommer mellan mig och mina flickor, dödar jag honom.
Så nej, du får inte följa med.
Säg inget.
Bara lyssna.
Tills det här är över finns det inget oss.
Det finns bara jag och mina barn och deras pappa.
De är alla beroende av mig.
Och jag har inte råd att distraheras eller kompromissa,
särskilt inte när det gäller din bror.
Matt har en...
En delvis spårning på Selines mobil. De är nära Oakwood.
Då kör vi.
Bacon är ett bra argument för Guds existens.
Vad stirrar du på?
Hur går man från ökannibal till stygg Mary Poppins?
Och vem är du?
Från där jag sitter liknar du en ledsen knähund
förslavad av en psykopat.
Kasta inte sten i glashus, syrran.
Och vad vet du, de sista över 200 åren jag tillbringade i valvet
kan ha förändrat mig till det bättre.
Kanske är jag en omvänd kvinna.
Det är hon inte.
Men jag hade gott om tid att tänka och ruttna i valvet
och undra vad som hände med min kära Seline
som flydde... När var det? Var det 1883
som du gled ur den där idioten Dalton St. Johns grepp?
Arsenalen jagade mig.
Jag var tvungen att försvinna och sedan att smälta in.
Du smälte allt in,
med din franska manikyr och snygga skor
och din röst. Så amerikansk.
Jag kan se hur hårt du arbetade för att rädda mig.
Jag försökte hitta ett sätt att frigöra dig, Sybil.
Inte bara från valvet, från allt.
Och jag var på vippen att göra det när du rymde och röjde min täckmantel.
Förlåt. Förstörde min frihet din idiotiska plan för de här barnen?
Förlåt. Jag hänger inte med.
Hur kan en ond sirenplan som planerats i århundranden
involvera treåringar?
De är en naturens nyck.
Siphontvillingar som delar en psykisk länk.
Vi var inte mycket äldre när vi mötte djävulen.
Är det inte uppenbart? Hon vill erbjuda dem till Cade.
Borde inte dina polisvänner prata mer?
Jag ingår inte i den inre kretsen längre
men tipsen kommer snart att välla in.
Vart fan är de på väg?
Säg det du. Han är din bror.
Jag behöver hjälp.
Det var Sybil. Hon sjöng. Hon ormade sig tillbaka in i mitt huvud.
Gud, smärtan rör sig! Det känns som om jag blir uppskuren.
Kan du se henne?
-Kan du prata med henne? -Nej.
Sybil sa att hon styr Damon genom att invadera hans undermedvetna.
Om du inte kan se henne så måste hon vara i ditt.
Lustigt, för medvetet och undermedvetet
vill jag slita av hennes huvud.
Du kan tränga in i hans huvud, eller hur?
Som du gjorde med mig?
Jag vet inte. Jag har aldrig gått längre än till ytan.
Grattis, kompis.
Du kommer få en rundtur av några riktigt mörka platser.
Jag måste säga, du är en mycket modig man.
Varför gör du det här?
Enkelt.
Jag straffar dig.
Ingen undflyr mig.
Någonsin.
Jag kan böja dig efter min vilja med en hand
medan jag äter flottig mat med den andra.
Jag återgår inte till att vara din träl.
Det är okej.
Jag är inte här för att vinna tillbaka dig.
Jag är bara här för skriken.
Vad såg du?
Matt, du behöver göra en lista över alla matställen i Oakwood.
-Varför då? -För att Sybil är på ett,
och hon vet inte att vi är henne på spåren.
Barnoffer, lite hardcore, tycker du inte det?
Låt mig fylla på den.
Jag ska inte offra dem.
Jag presenterar dem för Cade,
erbjuder dem som våra ersättare.
Uppenbarligen inte direkt.
Jag planerade inte att få min täckmantel röjd.
Detta är löjligt.
Vänta.
Spola tillbaka.
Ersättare?
Om Cade accepterar Lizzie och Josie som sina nya missionärer,
är jag och Sybil fria.
Och jag kommer äntligen att ha sonat för vad jag gjorde mot dig på ön.
-Vad gör du med min telefon? -Vad är en Ambervarning?
Ett teknikens under
och bevis på att moster Selines plan behöver justeras lite.
Flickor, vakna.
Är det dem?
Borde vi ringa larmcentralen?
Verkar som om du har mycket jobb att göra.
Ta nästa höger. Matstället ligger 2 km bort på vänster sida.
Och om detta också är en återvändsgränd?
Då vet jag inte, Ric, men Stefan hittar dem på något sätt.
Om du var så säker på det så skulle han köra och inte jag.
Och du skulle bära hans ring.
Sväng där.
-Säg att ni hittat dem. -Nej.
Men de var precis här så det du gör med Enzo fungerar.
Sybil torterar honom mentalt.
Jag tror att det blir värre av att jag snokar.
-Jag bryr mig inte. -Ric.
Jag menar allvar, Stefan.
Enzo är vår chans att få tillbaka mina barn
så om du förstör hans hjärna
så är det vad som krävs. Okej?
Låt mig prata med Caroline.
Det passar inte så bra just nu.
Bara se till att hon vet att jag gör allt jag kan.
Gör mer.
Det är en sak jag inte förstår.
Varför skulle Cade vilja ha underbarnen istället för er?
För deras små ansikten skriker inte lieman.
Jag har letat i nästan 100 år efter rätt offer.
Tro mig. De är perfekta.
De är småbarn.
Jag kunde ha lyckats bättre på en halvtimme på nätet.
Deras ålder är en fördel.
För att tjäna Cade måste man uppfylla vissa kriterier.
Bla, bla, bla.
Damon, sätt på radion.
En minut. Jag lovar.
Kriterier?
Som jag och min irriterande syster,
så måste Cades missionärer vara övernaturliga.
De måste tjäna honom av egen fri vilja.
Två siphoner.
Två unga, lättpåverkade sinnen.
Och de litar mer och mer på mig för varje dag.
Jag kan övertyga dem om att detta är något de vill.
Och om Cade accepterar bytet så är vi fria.
Från honom. Från Helvetet.
För alltid.
Jag har hela tiden trott att Helvetet var en envägsbiljett.
Det är det,
såvida du inte hittar rätt morot.
Verkar som om din plan har stött på ett hinder.
Bokstavligen.
Håll tyst och låt mig hantera detta.
Är vi framme snart?
Bra. Detta borde bli intressant.
Det är okej, Lizzie. Var en duktig flicka och somna om.
Hallå, konstapeln. Är allt under kontroll?
Vi har en Ambervarning ute på två saknade barn.
-Får vi lov att titta där inne? -Visst. Gör det.
Tack för er tid. Förlåt att vi störde.
Jag vill inte sova mer.
Vad fan?
Verkar som om någon tar tag i det här.
Varför stannar vi här?
För att jag har varit med er i nästan fem timmar
och under den tiden har vi nästan infångats
av de klantiga människomyndigheterna inte en gång, utan två.
På plussidan, jag är glad att det finns lite rörelseutrymme
i den eviga tjänstgöringen.
-Så nu gör vi det. -Gör vi vad?
Ringer chefen.
Berätta vad vi behöver för att åkalla honom,
och sen gör vi det.
Jag berättar inte för dig.
En vattenmassa, ett par människokroppar...
Sybil.
Perfekt.
Kolla in det här.
Vi har en pool. Vi har några boende.
Och titta. Gratis HBO.
Är du korkad?
Det är en långsiktig plan.
Flickorna kommer inte vara redo förrän om ett årtionde.
Men vi kan börja med godkännandet.
-Jag gör inte det här. -Jo, det gör du.
Vet du varför?
För att du vill undkomma Helvetet lika gärna som jag.
Och med lite hjälp vet jag ett sätt vi alla kan vinna på.
En plan, en bra plan.
Hjälp barnen ut ur bilsätena. Nu åkallar vi djävulen.
Kom igen.
Vad ska vi göra?
Vi måste hjälpa honom.
Jag kan gå in i hans sinne igen men det är nog inte en bra idé.
Gör det.
Men ta det varligt.
En polis ringde in ett registreringsnummer.
-De var här. -Vad gjorde de med honom?
Det vill du inte veta? Hur går det med Enzo?
Inget ännu.
Han är medvetslös. Stefan försöker fortfarande.
Hon var mitt under näsan på mig hela tiden.
Jag borde ha märkt något.
-Jag borde ha känt något. -Vi hittar dem.
Okej? Vi hittar dem.
Allt annat är oviktigt. Vi kommer att hitta dem.
De har ingen aning om att de snart kommer att dö en hemsk död.
De är inte direkt samhällets mest lysande stjärnor.
Du bör veta att om Cade känner sig utnyttjad eller illa behandlad
så kan ingen säga vad han kan ta sig till.
Jag tar det försiktigt.
Seline säger att man måste samtycka till att bli Cades missionär.
Så låter inte din berättelse.
Jag var död.
Men även i döden sträckte sig Cades psykiska kraft in i min själ
och hörde mig skrika för livet.
Ingen vill dö.
I det ögonblicket går man med på allt, till och med slaveri i Helvetet.
Det var bra att veta
för jag har en pakt i åtanke
och jag behöver din hjälp för att lyckas.
Fortsätt.
Jag kan multitaska.
Var är barnen?
Berätta, och du kan göra vad du vill. Jag bryr mig inte.
Jag gör redan vad jag vill med dig.
Du är döende, Enzo.
Där är du.
Jag undrade när du skulle växla från tjuvtittare till deltagare.
Var är tvillingarna?
Vi kan göra en överenskommelse.
Om du kommer ensam låter jag Enzo leva.
Nej, kompis. Du kan inte lita på henne.
Han har rätt, men du kommer ändå att komma, ensam.
Damon och jag har ett förslag du inte kan tacka nej till.
Jag gav Ric och Caroline adressen till motellet.
-Det är på väg dit nu. -Bra.
-När åt du något senast? -Jag kan inte äta ens om jag vill.
Jag älskar honom så mycket.
Och jag är livrädd för att förlora honom.
Det kommer du inte.
Tänk på det. Sirenen utplånade Damon.
Hon fann det som var gott i honom och krossade det.
Sen försökte hon göra likadant med Enzo och han kämpade emot,
överlevde och undkom.
Jag är inte så säker på att han undkom.
Det kommer han.
Han är en tuff jävel.
Jag vet inte vem av er jag ska kyssa först.
Ja, vi är här.
Är Stefan där?
Nej. Något känns inte rätt.
-Vad är det? -Var är flickorna?
Matt, det är ingen här. Var är de? Var är Stefan?
Förlåt.
Du har ingen rätt att utesluta mig. De är mina barn.
Och du ska bli min fru,
och Ric är min vän och Damon är min bror.
Jag har en chans att fixa det här så det är vad jag ska göra.
Vad är det? Vad är det som händer?
Kom.
Vart?
Jag vet inte. Jag måste göra något.
Caroline.
-Om något händer flickorna... -Jag vet.
-De borde inte leva så här. -Jag vet!
När vi får tillbaka dem tar jag dem
så långt bort från er som möjligt.
Er...
Förlåt. Vad?
Mörker följer vampyrer vart ni än går. Ni attraherar det.
Lugna dig, Ric. Du kan inte beskylla mig för det här.
Varför inte, Caroline?
Mina barn borde inte vara inblandade.
-Våra barn! -Mina barn!
De är mina, Caroline.
Mina och Jos.
Okej, flickor, precis som jag lärde er. Håll mina händer och koncentrera er.
Nu, flickor.
-Incendia. -Incendia.
-Stefan borde vara här nu. -Han är här.
Tänkte du berätta det?
Din kära återförening kan vänta. Stefan måste förstå allvaret.
-Vad gjorde du? -Anordnade en välkomstkommitté.
Sirenade du alla i den här råtthålan till att döda min bror?
Är det ett problem?
Anledningen till att han är här kräver att han är vid liv.
Gå och rädda honom då.
Men inte förrän han minns vem han egentligen är.
Jag vill ha honom mörk, sårbar. Med riktigt blod på händerna.
Det är så Cade föredrar dem.
Något av ett moraliskt dilemma.
Hur ska du ha det, broder?
Tänker du följa den smala eller den breda vägen?
-Gör inte så här, Damon. -Det är redan gjort.
Den store är sirenad till att döda dig, liksom de andra.
Än så länge har du lyckats att inte döda någon av dem.
Ett lite råd, Stefan.
Döda honom innan han dödar dig.
Och ett till tips.
Vänd dig om nu.
Du sjunger falskt. Kanske är det därför Cade inte svarar.
Jag borde lämnat dig att ruttna på ön.
Eller så är han inte intresserad av något du har att säga.
Tvärtom.
Hej, Seline.
Säg mig, vad för mig hit?
Kom igen, Stefan.
Var inte så envis.
Döda honom.
Varför gör du så här?
Det som är intressant är, varför du gör så här.
Du vill rädda tvillingarna. Jag kan hjälpa dig.
Men en sak i taget.
Det kommer att lämna en fläck
på din själ.
Oroa dig inte, broder.
Jag har ett "passera helvetet"-kort här i min ficka.
Var är flickorna?
-Jag frågar inte igen. -Jag tar dig gärna till dem.
Men du måste gå med på ett par villkor först.
Så du vill ha din frihet
i utbyte mot de här söta flickorna?
Jag sa ju att han inte skulle gå med på det.
Faktum är att jag är intresserad.
-Vad tycker ni? -Seline säger att du är trevlig.
Det är jag, lillan.
Med tid och vägledning
kan ingen avgöra vad ni två kan bli.
Cade, är vi överens eller inte?
Om jag kan erbjuda något bättre här och nu?
Vad pratar du om?
Två bröder.
Två av historiens mest produktiva mördare.
Två mäktiga, odödliga vampyrer.
De är ett kraftfullare vapen än dessa hjälplösa barn.
Seline och jag är bara sirener.
-Tro mig, det är att byta upp sig. -Är du seriös?
Inte en chans att de...
Jag gör det.
Bara låt flickorna gå.
-Mamma! -Pappa!
Hej, gumman.
Herregud!
Herregud. Det är så skönt att se er igen. Så skönt.
Jag saknade dig med.
Jag mår bra, älskling. På riktigt.
Jag vet.
Jag kämpade bara så hårt för att få tillbaka dig och
du lider fortfarande för vad Sybil tvingade dig att gå igenom.
Jag hoppas du vet hur mycket jag uppskattar att du kämpade för mig.
Det är det jag gör.
Det kommer jag alltid att göra.
Hur lyckades du kämpa emot så länge efter det att Damon bröt ihop?
Jag var föräldralös,
utnyttjad, övergiven.
Tillbringade stora delar av livet torterad av en man som klädde av mig min identitet.
Ett århundrade av det härdar ens hjärta och sinne tills man är gjord av sten.
Men
det är du inte.
Du är snäll
och kärleksfull.
Tack vare dig.
Alla dessa år bevarade jag en hemlighet för världen.
En strimma av tro.
Jag trodde aldrig att livet,
universum, en högre makt, vad du nu vill kalla det, inget,
skulle låta mig lida så mycket och sen dö
utan att uppleva sann kärlek.
Det hade varit allt för grymt.
Och sen träffade jag dig,
min tro belönades.
Så,
jag är praktiskt taget en ängel.
Bonnie Bennet.
För mig är du hela världen.
De borde sova i sina egna sängar.
Jag vill bara att en av läkarna här undersöker dem först.
Vi kan ta hem dem imorgon.
Du.
Det jag sa.
Förlåt.
Jag är uppriktigt ledsen.
Du har rätt.
Genetiskt är de inte mina.
Men jag födde dem.
Jag uppfostrade dem.
Jag älskade dem.
Och när de försvann kändes det som om jag skulle dö.
Så slunga det aldrig i ansiktet på mig igen.
Det ska jag inte.
Jag var tokig, Caroline.
Jag vet inte hur man gör det här.
Jag vet inte hur jag ska skydda mina egna barn.
Jo, det gör du.
För du hade rätt om en sak till.
Just nu, vart jag än går,
så följer mörkret mig.
Så du behöver ta dem.
För dem till en trygg plats
tills det här är över.
Ta dem bort från mig.
Det var inte rättvist, det jag gjorde.
Att utesluta dig så där.
Vi är partners
och vi borde fatta beslut tillsammans.
Jag älskar dig, Stefan,
så mycket.
Men jag har en dålig föraning
om vad du behövde göra för att få tillbaka mina döttrar.
Så om du bara berättar,
slit av plåstret.
Jag bad dig att göra vad som helst,
så vad gjorde du?
Jag gav Damon det han lovade mig,
en evighet av förtvivlan.
Vad betyder det?
Det betyder att jag överlämnade min odödliga själ till Cade.
Jag måste tjäna honom på samma sätt som sirenerna,
leverera de mörkaste själarna till Helvetet så att jag inte hamnar där.
Nej.
Nej, det måste finnas ett annat sätt.
-Du lovade mig ett junibröllop. -Jag vet.
Jag vet. Förlåt.
Nej, jag accepterar det inte.
Du ska vänta i slutet av gången på mig,
och vi ska påbörja vårt gemensamma liv den dagen.
Vår dag är imorgon.
-Det är min sista dag. -Nej.
Vad? Varför?
För att mitt villkor var att jag skulle få tillbringa mitt sista dygn av frihet
med dig.
Du hade kunnat berätta om din plan med Damon.
Ja, det kunde jag.
Men det var roligare att se dig skämma ut dig inför Cade.
Ja, ja. Jag är klar.
Inga fler ritualer, inget mer dödande i hans namn.
Inga fler fribiljetter från Helvetet.
Förlåt, syrran. Jag läste det finstilta.
Du kommer börja återbetala din karmaskuld.
Nej, jag ska vara fri från allt det. Det var poängen med pakten.
Du slöt ingen pakt.
Du hade ett förslag,
som Cade tackade nej till när han accepterade mitt erbjudande.
Du uteslöt mig från överenskommelsen.
Hur kunde du göra så mot mig?
Det är precis vad jag tillbringade 100 år med att fundera över
när du inte dök upp för att rädda mig.
Jag är bara så glad
att jag äntligen kunde återgälda dig för att du lämnade mig att ruttna.
Men jag försökte gottgöra dig genom att få dig frisläppt från Cade.
Jag är fri. Oroa dig inte.
Jag förhandlade min sida av saken.
Jag förblir odödlig med mina krafter.
Vad planerar du?
Vi kan väl bara säga
att spelet inte är över än.
Jag vet inte vad du vill att jag gör med grejerna.
Det är okej. Jag tar hand om det. Tack.
Inga problem.
Nej, på riktigt, Matt.
Tack.
Du vet, ibland,
tror jag att du är den enda vettiga rösten
i den här galna paraden vi kallar våra liv.
Man behöver inte vara galen för att vilja döda någon som hotar ens barn.
Nej, jag antar det.
Men ändå...
Till och med jag har en gräns
för hur mycket smärta jag kan se mina vänner genomlida.
Hur hårt de måste kämpa.
Ibland får det mig att vilja slå tillbaka.
Lite hjälp här tack?
Donovan.
Är det inte efter läggdags?
Tack för att du kom.
Jag har velat döda någon hela dagen.
Jag kan inte låta mina barn utsättas för mer fara.
Och de kommer att vara i fara så länge du lever.
Din tajming är klockren,
för jag har precis slutit mitt livs pakt.
Förhoppningsvis, för tusentals år.
Det räcker så. Bara avsluta det.
Detta är för Tyler.
Översättning: Sara Lindsten det.