בפרקים הקודמים...
ברוך הבא למעגל האמון.
סאלין רצחה את הידידה שלי. אני מתכוון לגלות איך לנקום.
יש לך משהו שסיביל רוצה. אני אמסור אותו.
הירושה של משפחת מקסוול והקולן.
הצירוף של שניהם יוצר פטיש שמתנדנד בתוך פעמון.
כשמחברים אותם כמו שצריך, הפעמון הופך לפעמון-על מיסטי.
הם מצלצלים בפעמון המגילה כל שנה.
לא, אימא שלך אחסנה אותו.
כל הארגזים שהבאת לבית,
הם עדיין במחסן. -קחי אותי לשם.
רק רגע.
"היי, אחותי. מחפשת משהו? סאלין."
האנושיות שלך כל הזמן מפעפעת החוצה בגלל זה.
תוכיח לי שלא אכפת לך.
לא אכפת לי.
את נראית רציונלית כל כך כשזה נוגע לביטחון בנותייך.
אני רק מקווה שבפעם הבאה שהוא יהיה מרטש,
הילדות שלך לא יהיו בבית.
אם אחי יעשה מהלך אחד רע, אי אפשר לדעת מה יהיה.
מה הוא עושה? -נסע במהירות מופרזת. הוא שלך אם אתה רוצה אותו.
יש לי משקה, תודה.
איך שבא לך.
אתה טרוד. -כן?
והסטנדרטים שלך יורדים.
אל תגיד לי שקייד יוצא מהמיטה במשבר גיל המעבר על אופנוע.
העבודה של קייד דורשת זמן. וככה אנחנו מעבירים אותו.
- סיביל -
אל תענה.
המשרת הרע שאת מנסה להשיג לא עומד יותר לשירותך.
הנה חוש ההומור של דיימון שהתגעגעתי אליו.
איפה אתה? -טוב...
כל לילה בעיר אחרת. סבב ההופעות העולמי של האחים סלבטור.
אצטרך לבקש ממך טובה.
עדיין יש לך את כדור הברזל שלקחת מפיטר מקסוול?
כן. נו?
אצטרך לבקש ממך לעצור את מסע הקטל של אהבת האחים,
לנסוע למיסטיק פולז ולמסור לי את הכדור.
אם אתה מהנהן, אני לא רואה דרך הטלפון.
אז מה אתה אומר, דיימון? כן? או כן?
אני בדרך.
אשלח לך את הפרטים במסרון.
מה אתה עושה? אנחנו עובדים אצל קייד עכשיו. גמרנו עם הסירנות.
אני יודע, אבל בכל פעם שאני מנסה להגיד לה "לא", הפה שלי אומר "כן".
אולי טיול למיסטיק פולז...
זה בדיוק מה שאנחנו צריכים. -באמת?
אתה רוצה לדעת למה אתה טרוד כל כך, דיימון?
משום שהאישה הזאת עדיין בראש שלך.
ואנחנו נשרוף אותה עד היסוד.
- יומני הערפד -
בונז'ור.
את כאן!
איך הייתה פריז? איך אנזו? תגידי לי שאכלתם את כל הגבינה.
ושתינו את כל היין. -וקנינו את כל המתנות.
מה?
אבל אל תפתחי אותה עכשיו. תשמרי אותה עד שסטפן יחזור.
זאת סוג של מתנת חתונה. -תודה.
השרשרת הזאת ממש יפה.
תודה.
אנזו נתן לי אותה בלילה האחרון שלנו בפריז.
כן. היא מלאה בדם.
של אנזו.
זה... -מורבידי? מקסים?
"אך סמל לנצח איתך, יקירה"?
זה נראה כמו סמל מסוים מאוד.
את בטוחה שבזה מדובר? את לא רוצה...
אל תדאגי, אני לא...
אני לא הופכת לערפדית בזמן הקרוב.
כן, וגם לא אף פעם, נכון?
לדברי בוני בנט שאני תמיד הכרתי.
למה שהמטפלת הסירנה הפסיכופתית תתקשר אלייך?
מתברר שהיא ואחותה רבות.
ואכפת לנו כי...
מה את רוצה?
אחותי במצב רוח קרבי.
לפריט שהיא מנסה להרכיב יש את הכוח להרוג אותה.
לכן היא מחפשת את שלוש חתיכות הפעמון.
למזלך, כבר גנבתי את החלק הגדול ביותר.
רצית שנברך אותך באופן אישי? אנחנו צריכות להגיע לאירוע.
יש לך משהו שאני צריכה. יש לי משהו שאת צריכה.
יש לי את הפעמון. לך יש את הקולן.
ויחד, אנחנו כמו שוקולד וחמאת בוטנים.
או חמאת בוטנים וזבל.
אני מנסה לכפר על מעשיי. יכולתי באותה מידה להתקשר לדיימון.
יש לו את החלק השלישי בפעמון, הענבל.
מה זה ענבל? -זה כדור ברזל.
אחותי ביקשה ממנו לגנוב אותו ממשפחת מקסוול.
הוא אפילו לא יודע מה זה.
אני אחראית באופן חלקי לנזק שהיא ממיטה על העולם.
כדי לתקן את המעוות, הצעד הראשון הוא להרוג את סיביל.
אני מתקשה לבטוח בך
בגלל כל מה שעשית.
את לא צריכה לבטוח בי.
אבל אני בהחלט בוטחת בך.
עם נשק בעל כוח איום.
אני מתה על נשק בעל כוח איום.
לאן את הולכת?
מיס מיסטיק פולז.
לאלו מאיתנו שלא שרפו כל גשר שאי פעם חצו
יש מחויבויות.
היי, קר. אני כאן עם דוריאן.
תגיד לי שהקולן עדיין אצלך.
הוא נקרא "המטה של ארקדיוס".
זה "כן" בחנונית.
אני ובוני תקועות בתחרות מיס מיסטיק פולז,
אבל סאלין ניסתה לעשות איתנו הפסקת אש כדי להרכיב את הפעמון.
זה לא נשמע לי טוב.
גם לי לא. אבל אם היא עדיין בעיירה,
זה אומר שהיא הסתירה את הפעמון בקרבת מקום. תוכלו להשיג רמז?
כן, בטיפול.
טוב, בטיפול... יש תוכנית או...
יש לי תוכנית. -מחכה לשמוע קצת פרטים.
הנה הדבר היחיד שאתה צריך להתמקד בו: נקמה.
טוב, אלו השמות האחרונים ברשימת האורחים.
מושלם.
ברגע שהנשף יצא לדרך, נוכל לעוף מכאן ולמצוא את הענבל.
יש לקוות שדיימון יחליט לענות לטלפון שלו.
או שנוכל לשאול אותו פנים מול פנים. -מה?
מה אתם עושים כאן בכלל?
אני הזמנתי אותם.
אל דאגה. כל עוד אקבל את מבוקשי, אדאג שהם יתנהגו יפה.
זה צריך להיראות נטול מאמץ, בנות.
ואל תשכחו לחייך.
אבל לא משום שהחברה מחייבת אתכן לעשות זאת,
אלא משום שאתן שמחות להיות באירוע עירוני מפורסם שכזה.
אתן נראות מעולה. תמשיכו כך, ונקרא בשמכן בעוד כמה דקות.
הנה החסיד החתיך שלי.
תודה לאל שאני לא צריכה לסמוך על אחד העירוניים
שלא יביך אותי ברחבת הריקודים.
לא באתי לרקוד.
לא, באת לתת לי את הפעמון המקסים של מקסוול.
לא.
אני חושבת שהתכוונת לומר, "כן, סיביל,
כל מה שהלב והפנים והגוף היפה שלך רוצים."
אני חושב שהתכוונתי לומר... לא.
אליינה?
אני לא יודעת מה משתבש כאן בתת מודע שלך,
אבל אתה צריך לקחת את עצמך בידיים.
את צודקת.
זה בדיוק מה שאני צריך לעשות.
איך עשית את זה?
אין לי מושג על מה את מדברת.
אבל אני מקווה שזה כואב.
זאת הגרסה החדשה שלך, אה?
דופק הופעה בטקס מלא בבני נוער מלאי הורמונים?
כאילו ההתנדבות שלך לאירוע הזה היא לא ניסיון עלוב להחיות את ימי הזוהר שלך.
ומנין לך איך זה נראה?
בשנה שבה זכיתי במיס מיסטיק פולז, בילית את היום ביער
בניסיון לא להרוג את אמבר בראדלי.
את צודקת.
אין לי מושג למה זאת הייתה דילמה גדולה כל כך.
בואי הנה רגע.
בעדינות, יקירה. אמרתי לך לחכות לתגבורת.
תודה שבאת. סיביל הפעילה שליטה על הבחורה. אני בטוחה.
על אחת כמה וכמה סיבה להמשיך בזהירות.
תשאירי את קרבות האגרופים לבני האלמוות.
אנחנו יחד כמעט שלוש שנים
ומעולם לא השתמשת נגדי בקלף האלמוות.
אולי זה משום שנתת לי בקבוקון של חיי אלמוות ממשיים
שאענוד סביב צווארי כל הזמן?
אולי זה היה יותר מ... רק סמל?
לא, זה כמו שאמרתי,
זה רק אות לאהבתי הנצחית כלפייך.
טוב. המילים המדויקות שלך היו,
"אני לא יכול לדמיין את החיים בלעדייך."
וגם אני לא יכולה לדמיין שאאבד אותך, אבל...
אבל?
איני יכולה להפוך לערפדית, אנזו.
חיי עדיין מקושרים לחייה של אליינה.
כשקאי הרדים אותה, הוא אמר בלי פרצות ומעשי כשפים.
למעשה, אנחנו לא יודעים מה יקרה אם אהפוך לערפדית,
איני יכולה לעשות את זה.
גם אם הייתי רוצה.
אל תזוזי. אל תדברי.
לפחות תספר לי למה אתה הורס לי את השתייה ביום.
ג'ורג'י. ג'ורג'י היא הסיבה.
מי?
כן, כן, לא, לא. ג'ורג'י, ג'ורג'י. אני יודעת.
אני יודעת. אני מבינה. הרגתי את הידידה שלך.
טוב. אם כך את יודעת למה אני כאן.
בשביל הנקמה.
ליטושים אחרונים, בנות.
השנה, השופטים מעריכים מאוד יעילות,
תדאגו שזה יהיה קצר וקולע וכולנו נוכל לעוף מכאן.
דיימון, למה אתה למעלה?
זאת שאלה טובה.
סיביל קראה לי לחזור הנה.
היא רוצה את כדור הברזל שנסחבתי איתו.
בפעם הראשונה, הצלחתי לסרב לה. בזכות זה.
אם עדיין לא נתת לה את הענבל, אני צריכה אותו.
זה חלק מכלי נשק שיכול להרוג סירנות.
בשום פנים ואופן לא.
אני לא רוצה שסיביל תמות לפני שתתקן את מה שקורה לי בראש!
אני לא יודע מה קורה לי, אבל עד כה, הדבר הזה
היה צרה צרורה. למה נתת לי את זה?
זה היה של אליינה. -כן, אני יודע.
למה יש לזה משמעות בעיניי?
אני מחזיק את זה ומקבל הבהוב קטן של חום.
ואז... הוא נעלם.
מה האישה הזאת עשתה לך?
אחרי שכיביתי את המתג, סיביל התעסקה לי בראש.
אני לא יודע מה זה היה,
אבל היא עשתה משהו כדי להבטיח שכל הרגשות שלי לאליינה ייעלמו.
דיימון, נתתי לך את השרשרת משום שהיא חזקה וקסומה
כמו האהבה שיש בינך ובין אליינה.
להיות כאן ולהרגיש את מה שאתה מרגיש, מוכיח
שאהבה עמוקה ואמיתית יכולה לנצח הכול.
ומובן שאת רוצה להאמין בזה.
אחרת, היית נאלצת להודות
שאת וסטפן גמרתם.
על מה אתה מדבר?
הוא שוב מרטש, קרוליין.
והפעם, ללא נקיפות מצפון.
עצם העובדה שאתה מספר לי מוכיח שאכפת לך.
איפשהו עמוק בפנים בחלק שאליינה קבורה בו.
מצא את המקום הזה, דיימון. תילחם למענה.
או שתבלה את שארית הנצח בניסיון להבין
מה קרה לחלק הכי טוב שלך.
בחירה שלך.
אתה סטפן סלבטור?
ואם כן?
יש לי משהו בשבילך.
למי אני צריך להודות?
לסירנה הידידותית מהשכונה.
אני יכול למצוא ארוחות בעצמי, אבל תודה רבה.
מן הסתם, לאור ריח הדם שאתה מדיף.
אתה לא אמור להפוך מלאכים לשטנים בשם קייד?
כן, ולכן זה מעצבן מאוד
שאת מושכת ברצועה העל-טבעית של אחי.
האמת, נראה שהכלב חמק מהקולר.
אחיך מתנגד להשפעה שלי. אני לא יודעת איך,
אבל אם דיימון מקרטע בעבודה, אל תאשים אותי, תאשים את...
אליינה. הוא מצליח להתנגד לך בגלל המקום הזה.
מיס מיסטיק פולז.
עשית טעות כשהבאת אותו הנה.
הטקס הדבילי הזה הוא היום שבו דיימון הבין שהוא יכול לגזול ממני את אליינה.
בראש שלו, המקום הזה, האירוע הזה,
היה תחילתו של סיפור האהבה מעורר הבחילה שלהם.
חשבתי שמחקתי את ההשפעה שלה עליו מתחילתה עד סופה.
תקשיבי לי, אליינה גילברט לעולם לא נעלמת באמת.
אז איך נזכה בו חזרה?
טוב...
נזכיר לדיימון מה באמת קרה בתחרות מיס מיסטיק פולז.
- מצאת את זה כבר? -
- אני בבית. אין פעמון -
משטרה! לפתוח!
לא פרצתי. בדקתי בית של חבר.
כל העניין הזה הוא אי הבנה אחת גדולה.
אי הבנה גדולה מספיק
שמשטרת גרוב היל הרגישה צורך להזעיק אותי הנה
כשהם הבינו מי אתה באמת.
אתה מבין, לא, שריף?
תן לי להסיר ממך את האזיקים.
שריף בדימוס, אבל כן, תודה.
מה חיפשת בכלל?
זה יישמע מטורף, אבל... פעמון.
כן, מתברר שהעיירה השתמשה בפעמון מגילה מזויף מ-1992
ואני רק מנסה למצוא את האמיתי.
מה אתה עושה? -מצטער.
היא אמרה לי שאם מישהו ישאל על הפעמון...
אתה שומר עליו, נכון? -כן, אני אמור לעצור אותך.
- נראה לי שיש לי כיוון -
קבלו את מצליחניות השנה של מיס מיסטיק.
ויולט פל, מלווה על ידי ריאן אשטון.
אני מוכן לעוף מכאן.
לא מסרת את הכדור הדבילי שסיביל רוצה...
העלמה טרודי סוארז, מלווה על ידי דריק... -מה אכפת לך?
כי המלחמה בסיביל מונעת ממך להיות האח שאני רוצה.
אם זה קשור לזה שאני לא ממלא את חלקי בשביל קייד,
אני חושב שאתה הורג מספיק בשביל שנינו.
לא, זאת לא הכוונה שלי, דיימון.
כשיצאנו יחד לדרכים,
באמת חשבתי שזה יעשה אותנו אחים שוב.
אבל נראה שאנחנו לא יכולים ללכת לשום מקום בלי שהעבר יחזור לרדוף אותנו.
על מה אתה מדבר?
המקום הזה. הזיכרונות. רוקד עם אליינה,
מלשין עליי על ששתיתי משקיות דם.
זו לא אשמתי שהייתה לך מעידה.
אבל יכולת לעזור לי בעת צרה.
במקום זאת, עמדת כאן,
התאהבת באליינה בזמן שהיא ירדה במדרגות.
אתה חושב שכאן התחיל סיפור האהבה שלכם, אבל האמת היא, דיימון,
אליינה לעולם לא הייתה מסתכלת עליך פעמיים אילו הייתי שם באותו יום.
אלו חדשות ישנות, סטפן. לא אכפת לי מאליינה.
באמת?
והעלמה לורה מרטין...
אז למה... אתה עדיין שומר על זה?
כשנתתי את זה לאליינה, זה נועד להגן עליה מפניך.
נלך?
תגיד לי שאתה לא מקשיב לו. הוא לא עצמו. טוב?
גם אני לא עצמי באחרונה.
כבר איבדתי את סטפן. אני לא אאבד אותך לטובת ההרס של סיביל.
מה את עושה?
אתה רקדת את הריקוד הזה. עם אליינה.
כן, אני מודע לזה.
הייתה לזה משמעות בעיניך.
והאירוע הזה, המקום הזה,
יש להם משמעות בעיניך רק בגלל הרגשות שאתה מייחס להם.
מוח הלטאה שלך מנסה להזכיר לך את האמת.
אחיך נראה קצת... -שרוט? אין בעד מה.
מעולם לא ראיתי מלחמה בין המודע לתת המודע.
אמור להיות מעניין.
איך טקס דבילי אמור להזכיר לי רגשות
שמקושרים למשהו שאפילו לא שכחתי?
פשוט... תרקוד.
ותאמין שאליינה נמצאת כאן ורוקדת איתך.
לצורך הדיון,
אלמלא אליינה גילברט הייתה קשורה לתמותה שלך...
האם הייתי הופכת לערפדית בשבילך?
אמרת, גם אם היית רוצה.
היית עושה את זה? רוצה?
באופן תאורטי לחלוטין, כמובן.
זה מצחיק, כי לפני שנה, השאלה הייתה מעליבה אותי.
היית מכשפה. גידלו אותך בצורה מסוימת.
זה לא מסתכם בזה.
ראיתי את דיימון ואת סטפן,
את קרוליין ואת אליינה, נאבקים בזה במשך זמן רב כל כך.
וראיתי רק כמה היה להם קשה פשוט... לחיות.
מה השתנה?
התאהבתי בערפד שגורם לי להרגיש בחיים.
יש דרך אחרת. אנחנו יכולים להילחם בסיביל.
יש לזה קשר כלשהו לכדור המתכת הדבילי הזה?
הענבל הוא החלק האחרון של כלי הנשק.
ואם נשתמש בו, אולי נוכל לבטל את ההשפעה שלה עליך.
אפשר?
אין אובדן, אין צער, אין סוף.
יחד, תמיד.
אם המשמעות של להפוך לערפדית הייתה רק שאני ואתה נהיה יחד לנצח?
כן, הייתי הופכת לערפדית בשבילך.
אבל זאת לא המשמעות היחידה בעיניי.
אני לא יכולה לענוד את זה...
אם זאת הבטחה למשהו מעבר לאהבה שלי אליך.
כשזה יסתיים, דיימון, אתה תודה לי
על שחסכתי ממך כל כך הרבה כאב.
או לרצוח אותך משום שאת רובצת במוח שלי. -באמת...
אם אליינה הקטנה היא קול האנושיות שלך,
גם אני הייתי חוששת להתמודד איתה,
לאור מה שעשית.
אני לא חושש להתמודד עם האנושיות שלי.
דיימון, אתה צריך לחשוש.
מה לדעתך תהיה התחושה אם תמשיך להילחם?
אני ואת נגמור. לנצח.
זאת תהיה תופעת לוואי קטנה ונחמדה.
אבל מה שיקרה באמת הוא שבסופו של דבר
האנושיות שלך תציף אותך ותמחץ אותך.
תהיה אכול רגשות אשם על שהרגת את טיילר לוקווד.
על שחטפת את הילדים של ריק וקרוליין.
על שהסתת את אנזו נגד בוני.
על שמכרת את נשמתו של אחיך לקייד.
ואם תהיה כן מאוד, על שגנבת את הבחורה שלו.
את צריכה להפסיק עם זה עכשיו. אני לא יכול להמשיך בזה.
אתה מבין סוף סוף.
מאבק משמע תחושה, ושניהם חסרי תועלת.
הנשמה שלך בין כה וכה אבודה, אז פשוט תוותר,
תיכנע, ותן לי את מבוקשי.
תישאר איתי, דיימון.
אני דוגלת במעט התנגדות. אני מבטיחה,
זה יכאב הרבה פחות מהמציאות.
החבאתי את הענבל למעלה.
אקח אותך.
כמה דביל אני נראה לך?
בסולם של מאט עד אלאריק, אתה בדיוק באמצע.
את עוזרת לנו להרכיב נשק שיכול להרוג סירנה.
את סירנה.
אז או שאת בוטחת מאוד,
או שאת מניפולטיבית מאוד. מה את מסתירה?
אתה מתעלה לרמת ההתחכמות של אלאריק.
אם אנחנו חושפים את הקלפים, אתה ראשון.
מי מחפש את הפעמון כרגע?
טוב.
אני עובד עם מאט. -יופי.
קיוויתי שקרוליין תשכנע אותו להצטרף. -למה?
משום שברגע שהפעמון יהיה מחובר, יש רק משפחה אחת שיכולה לצלצל בו.
המשפחה שלו.
דיימון לקח את סיביל פנימה. אם הוא נותן לה את הענבל...
אני חושב שהגיע הזמן לסיים את החגיגה הזו.
תוציאו את כולם מכאן בבטחה. אני אטפל בזה
ואשיג את הענבל.
שלום לכולם. אני ממש מצטערת, אבל הטקס השנה ייאלץ להתקצר
עקב דליפת גז במטבח.
אז צאו בבקשה מהר, ותגיעו הביתה בשלום.
תודה לכולכם שבאתם.
אז מי זכתה?
תיקו בין שש מתמודדות.
עכשיו, לכו הביתה.
לא. לא, אנחנו צריכות להישאר.
מי אמר לכן שאתן צריכות להישאר? -כבוד השופט, סטפן סלבטור.
ילד טוב.
דבר אחרון.
כשהסתובבת בחוסר מעש בתת המודע שלי,
הקדשת זמן להבין את אליינה?
את היכולת שלה לסלוח?
דיימון, אתה מועד. תיזכר במה שעשית.
אני זוכר. אני זוכר הכול.
ואף על פי שאני לא מרגיש דבר כלפי אליינה,
ככל שתנסי לדחוק אותה החוצה,
כך אבין שהיא לעולם לא תיעלם.
ואין מספיק מקום בראש שלי לשתיכן.
עצור במקומך.
שריף.
דונובן.
אתה לא צריך להקשיב לקול בראשך
שאומר לך להגן על הדבר הזה.
אם תזוז, איאלץ לירות.
עצור.
בבקשה. אני אירה.
אני יודע.
אני מצטער. זה היה חזק ממני.
אם אתה רוצה לפצות אותי, דבר עם החבר'ה שלך בקשר ותגיד להם
להתרחק מכאן ככל האפשר כדי שאוכל לגנוב את הדבר הזה.
טוב.
הנה אתה.
רק רציתי להודיע לך שאני יוצא לדרך.
לבד.
מה?
סוף סוף הודיתי בפני עצמי שלעולם לא אקבל את האח שאני רוצה.
יש יותר מדי היסטוריה. -על מה אתה מדבר?
נלחמתי בסיביל. ניצחתי.
הסיבה לכך שהגענו לכאן מלכתחילה
הייתה להוציא את האישה הזאת מהראש שלי, לא?
סיביל אינה האישה שהתכוונתי אליה.
עכשיו יש לך בעיה עם אליינה, שאפילו לא נמצאת כאן?
היא כאן. היא בראש שלך,
חזקה יותר מסיביל ומתמרנת כל צעד וצעד שלך.
אני רוצה להבין.
אני מתמודד איתך כבר כמה שבועות,
מטשטש את עקבותיך, שוכב במיטת בית חולים
כדי שתוכל להשיג ריגושים, ועכשיו אתה נוטש אותי?
פחות או יותר. כן.
אתה בוחר בה על פני אחיך?
לא, אני בוחר בעצמי על פני כולם.
נועדתי לעבודה של קייד.
וכצפוי, ברגע שאני הופך לגרסה הכי טובה שלי,
אתה חייב ללכת להרוס.
לא אתן לך לגרור אותי יחד איתך.
לא הפעם.
סטפן, מה עשית?
אני רואה שנשארנו עם העולות לגמר שלנו.
את אולי לעולם לא תזכי שוב בתחרות יופי, אבל קחי פרס ניחומים קטן.
מה שזה לא יהיה.
את יכולה ללכת עכשיו.
אני יודע שלא תרצי לראות את זה. -עזוב אותן.
למה? ידעת מהרגע הראשון שאצטרך להרוג אנשים בשביל קייד.
אנשים רעים ורוצחים. הבחורות האלה חפות מפשע, סטפן.
בדיוק.
כזו צעירה למופת.
הן לא יודעות שהעולם עומד למחוץ אותן.
לא!
אל דאגה, היא תחזור. -מה זאת אומרת?
נתתי לכל אחת מהצעירות המבטיחות האלה
טעימה קטנה מהדם שלי.
אתה הופך אותן לערפדיות? -עוררת בי השראה, קרוליין.
מי היה מאמין שמיס מיסטיק פולז
תתארס למשרת של קייד?
תסתכלי בראי. ערפדות היא דרך בכיוון אחד לגיהינום.
זה עובר האורח האחרון. -קדימה, בוא נחזור.
לא, בוני, לא. מסוכן מדי. -שוב זה? אנזו, קרוליין זקוקה לי.
קרוליין יכולה להגן עלייך טוב יותר אם היא לא תצטרך לדאוג שתיקלעי לאש צולבת.
זאת לא ההחלטה שלך.
מה עובר עליך? זה לא מתאים לך.
אתה בוטח בי. אתה מקשיב לי.
למה אתה משגיח עליי כמו נץ מהרגע שבו חזרנו מפריז?
כי מסוכן שם, ואני לא יכול להגן עלייך.
כי החזרת לי את השרשרת הארורה,
שהמטרה היחידה שלה הייתה להציל אותך כשלא אוכל.
את עלולה למות שם.
אם יקרה לך משהו... אם אאבד אותך,
בידיעה שלו רק הייתי מדבר...
אני לא יכול לשאת את המחשבה.
ואני כן מקשיב לך.
אבל אני גם מקשיב לעולם שסביבך,
ואני לא מפחד לדבר אם אני חושש לחייך.
מתי נהיית בכיין כזה?
התאהבתי בבת אנוש שגורמת לי להרגיש בחיים.
בניגוד אליך, אני יכולה לשלוט בתאוות הדם שלי.
לא כל הערפדים רעים.
לא. אבל אנחנו מאורסים, קרוליין. זה אומר שאנחנו יחד בסירה הזאת.
לא תהיי עוברת אורח חפה מפשע אם תיתני לי להרוג בשביל קייד.
אם את לא רוצה לבטל הכול,
גם הידיים שלך מגואלות בדם.
רואה? את טובה בהרג הזה.
אני... אני זכיתי?
השופט בחר בך.
אני מתתי.
אני זוכרת הכול.
את ערפדית.
ועכשיו, גם את.
לפחות, את הופכת לכזאת.
יש לך 24 שעות לשתות דם אדם, אחרת...
זה הסוף.
יש דרך לחיות איתנו. אני יודעת שזה נשמע רע, אבל את בחיים.
את עדיין את.
לשתות דם?
להרוג אנשים? זה... זו לא אני. אני לא רוצה בזה.
אני... אני לא אומרת שזה יהיה קל, אבל...
בבקשה, בבקשה, פשוט... תהרגי אותי.
מהר. תשלחי אותי למקום טוב יותר.
טוב.
את רוצה לדעת מה עשיתי אחרי שנהפכתי לערפדית?
סיימתי בגרויות.
הלכתי למכללה. הפכתי למגישת חדשות.
יש חסרונות. תאמיני לי.
אבל היתרון הגדול
הוא שהחיים לא צריכים להפסיק אחרי שאת מתה.
אז...
אני צריכה לשתות דם, כמו...
אני יכולה לעזור לך.
בואי הנה.
תעצור במקומך. -תירגע, תירגע.
זה בסדר. אני לא מושפע. אני לא מושפע.
אתה לא מושפע, אתה סתם טיפש?
חשבתי שכל הרעיון בגניבת הדבר הזה היה לשמור עליו בסוד.
באמת. ניחשתי מה אתם עושים
חצי שעה אחרי שהתחילה סצנת בני הערובה שלנו.
תיכנס לרכב ותשאיר אותה מאחור.
לפני שתיקח את הפעמון לאן שהוא,
כדאי שתשמע מה שיש לה לומר.
חשבתי שכבר תנוסי על נפשך.
אמרתי לך. אנחנו יחד בסירה הזאת.
אם פירוש הדבר שגם הידיים שלי מגואלות בדם, שיהיה.
בשנה הקרובה
נעשה מה שצריך כדי לחלץ אותך מהעסקה עם קייד.
אבל נעשה את זה בדרכי.
לא עוד הפיכת אנשים טובים לרעים.
נדבק ברוצחים ובנהגים שיכורים.
את לא מבינה, נכון?
אני לא בעסק לשנה.
אני בעסק עד שאחליט שסיימתי.
שלוש שנים, עשר שנים.
קייד צדק. זה כיף.
אני לא רוצה להפסיק.
גם לי ולך הייתה עסקה. זוכר?
היינו אמורים... לבלות את חיינו יחד.
יום אחד תתעורר ותבין ש...
אתה אפילו לא זוכר מה זה אושר.
לא "כיף".
אבל אושר.
עד אז, פשוט... תתרחק ממני.
זאת הייתה טעות מצדי להחזיר לך את השרשרת.
הפעם זה באמת רק סמל.
סמל או לא...
מעולם לא ידעתי מה זה לרצות להיות עם מישהו לנצח
עד שהתאהבתי בך.
פשוט...
זה לא בא בחשבון. בגלל אליינה.
אני מבין. באמת.
אני עדיין הגבר הכי בר מזל בעולם.
הנצח שלנו יצטרך להיות
בין 60 ל-70 שנה.
לכן צריך להפיק ממנו את המיטב.
לא. את צודקת.
שבעים שנה עם האדם הנכון יכולים להיות נצח.
אני חושש רק מהחלק שאחרי.
חיכיתי נצח שתיכנסי לחיי.
מה אעשה בלעדייך?
מה אם זה לא היה רק הנצח שלי?
מה אם זה גם היה יכול להיות הנצח שלך?
מה זאת אומרת?
מה אם יכולת ליטול את התרופה?
חזרת מהמתים.
מה שלום קייד? מילות תבונה כלשהן למשרת המביש לשעבר שלו?
לא. סתם פטפוט. ספורט, מזג אוויר, סרטים.
מה אעשה לך כשאשתחרר מהאזיקים.
זה לא יקרה בזמן הקרוב.
ואם את חושבת שתצליחי לצאת מכאן בזכות הכוחות שלך
הודות למה שעשית למוח שלי לפני כל כך הרבה חודשים?
גם זה נעלם.
הבנתי. מאחורי הראש.
אז זאת הנקמה הגדולה של דיימון.
אם אתה חושב שיש עינוי כלשהו שלא סבלתי ממנו,
אשמח מאוד לשמוע.
אולי פשוט אכנס לראש שלך, אהפוך את חייך לגיהינום עלי אדמות.
לא תדע מאיפה להתחיל אפילו.
זה לא נכון בכלל.
אני יודע שחיית את חייך בתחושה ששכחו ונטשו אותך.
שפחדו ממך וששנאו אותך.
לעזאזל, כי מי שאהב אותך היה צריך להיות בהשפעתך.
חוץ מאחותך.
אבל עכשיו אפילו אחותך לא רוצה שום קשר אלייך.
תאמיני לי. אני יודע כמה זה כואב.
אבל אני יודע למה, אחרי 2000 שנה, אין לך שום דבר.
כי את שום דבר בעצמך.
דבר מלבד ילדה קטנה ומרושעת, חסרת ביטחון ולא אהובה.
אל תשכחי. ראיתי אותך.
את הגרסה האמיתית שלך. בריכת דם שלך.
גרמתי לסירנה לבכות.
מה הפרס שלי?
אני מניח שאקח מאות שנים של עינויים.
אתה רוצה פרס? מה דעתך על האנושיות היקרה שלך חזרה?
כל כולה?
אני לא מה שאתה צריך לפחד ממנו בראש שלך, דיימון. אתה צריך לפחד מעצמך.
אתה תהיה אכול אשמה.
האנושיות שלך תציף אותך...
דיימון, הוא חבר שלך! תעצור!
ותמחץ אותך.
אם תהרוג אותי, אף אחד לא יסלח לך. חכה!