בפרקים הקודמים...
מה אעשה בלעדייך?
ואם יכולת ליטול את התרופה?
כשהדלת בין העולם הזה לבין עולמו של קייד תיפתח,
היא תמחה את הכול.
את כולנו ואת מיסטיק פולז.
אתה צריך לעשות זה לוודא שהפעמון הזה יצלצל.
שתים עשרה פעמים. מה אתה אומר?
את צריכה מקסוול שיצלצל בפעמון,
ואני לא נוגע בו. -דווקא כן, מאט.
אני עומד לשרוף את מיסטיק פולז עד היסוד.
לא אניח לזה לקרות.
דונובן, בבקשה.
אעשה מה שיידרש.
אני מחזירה אותך.
קייד, איך אתה כאן?
הפעמון צלצל 11 פעמים.
אני אטפל בזה מכאן.
יש כל כך הרבה אפשרויות.
"חליטת ניטרו"? "לבן צלול"? "מלח ים ולאטה צ'ילי מעושן"?
אלו זמנים מסובכים.
זה הניסיון של מיסטיק פולז להיות היפסטרים.
אם אתה רוצה משהו פשוט, לך על עירוי לווריד.
תודה על התובנה.
בהצלחה.
אני רוצה עירוי לווריד. -יושב כאן או לקחת?
לקחת, בבקשה.
שמור את העודף. -מודה לך.
אני יודע שאתה מותח את גבול תלוש המשכורת שלך
בניסיון להרשים את אשתו של הבוס.
לא היית צריך להתאמץ כל כך.
על סמך מה שאני רואה בזיכרונך, כסף היה הצורך האחרון שלה.
תהית בנוגע לפגישות שלה בצהריים ובצדק.
ימי שלישי וחמישי.
תמיד אצלו בדירה.
- יומני הערפד -
עדכון מהעולם החיצון.
לא אכפת לי. -אבל לי אכפת.
אכפת לי כל כך שזה כואב.
אבל זה כאב מהסוג הטוב.
כי האנושיות המקסימה שלי חזרה
ואני רואה את העולם במשקפיים ורודים.
אלוהים, כשאתה אומר דברים כאלה,
אני ממש מתחרט על השמדתי את מיסטיק פולז באש הגיהינום.
אולי סאלין תצלצל שוב בפעמון ותגאל אותי מייסוריי.
אל תפתח ציפיות, אחי. האחיות הפסיכופתיות נעדרות.
כמעט כאילו הכול הסתדר בעולם.
כן, למעט העובדה שעשינו עסקה עם השטן.
אתה אמור לאסוף גופות ולהעלות את המספרים שלנו, דיימון.
סטפן סלבטור, איסוף גופות הוא לא חלק מאורח חיים מאוזן ואנושי.
סליחה, נרדמתי. -זה בסדר.
אני סולח לך. אני חסיד גדול של גאולה בימינו.
אני אתקן את המצב.
ואתחיל במתג האנושיות שלך.
מתי נהיית נודניק כזה?
אולי בילית יותר מדי בחברת ארוסתי לשעבר.
אני מופתע שהיא לא נמצאת איתך כאן עכשיו.
ואומרת לך כל מה שאתה עושה לא נכון.
יש לה התחייבויות אחרות.
בניגוד למה שאתה מאמין, לא הכול סובב סביבך.
אתה נראה רעב. אני הולך להכין פנקייקים.
שלום לכולם.
כחלק מההכנה שלנו ליום המייסדים,
תלמידי התיכון שלנו חקרו על אודות אגדה מקומית
בנוגע לכמוסת זמן שנקברה ב-1790.
בעזרת קהילת ההיסטוריה שלנו, הם יצאו לחפש אוצר.
וזה מה שהם מצאו.
המתיישבים הראשונים השאירו אותו מאחור, והוא לא נפתח עד עכשיו.
מדהים, לא?
היי. אתה בסדר?
נראית קצת מעורער שם. -כן, הבוקר היה מבולגן.
הוזעקתי לתגרה בבית קפה,
שני בחורים כמעט הרגו זה את זה.
אני מרגישה שמיסטיק פולז לא מוגנת כפי שהייתה.
ספרי לי על זה.
זה מכל פלסטיק עתיק?
אליינה ובוני ואני הכנו כמוסת זמן משלנו
כשהיינו בנות 11 וקברנו אותה מתחת לעץ הזה.
ואיני מאמינה שהיא עדיין כאן.
תראה.
אלוהים אדירים, תראי את השיער של אימא שלך.
מירנדה גילברט.
הנה בוני, אליינה ואני.
אנחנו נראות כמו תינוקות.
אלוהים!
"קרוליין העתידית היקרה, אני חוזה שתזכי בפרס טוני,
תגורי בבית מושלם ותתחתני עם הבחור המושלם."
שאפתני.
ולמרבה הצער, לא מדויק.
סטפן עדיין כלוא?
אבל אני שומרת על אופטימיות.
תראה את דיימון. אנושיות דלוקה והוא אדם חדש.
גם סטפן יחזיר את הרגשות שלו.
מה?
אני תוהה אם הוא ירגיש לא נעים
שניסה לגרום לי להשמיד את העיירה
ולהרוג הרבה אנשים.
סטפן אינו הוא... -אני יודע, סטפן אינו עצמו.
הסירנות, השטן, השליטה המוחית.
אבל זה עדיין הוא שעשה את כל הדברים האלה.
קשה לוותר לו כל הזמן.
סליחה, יקירה.
המשאית של פיטר מקסוול זקוקה נואשות לבולמי זעזועים.
את בסדר, יקירה? -כן, בסדר גמור.
רק צלצול על-טבעי באוזניים.
השילוב בין המזלג לפעמון הזה מכניס לך חזק.
כן, הרצועות הקשורות כנראה השתחררו.
נעצור בהמשך ונתקן אותן וניפטר מהפעמון הרועש הזה,
ומהמכונית השאולה הזו במהירות הבזק.
איפה מקום המסתור הסודי הזה שלך בכלל?
זאת הפתעה. -טוב.
אלוהים אדירים. -מה?
קרוליין מצאה את רשימת היעדים שלי מכיתה ו'.
פריז נמצאת שם, אני מניח?
חלומות הנעורים שלי לא היו מתוחכמים כל כך.
"לפגוש את ג'סטין טימברלייק, להיבחן ל'אמריקן איידול'
להשתתף ב'חופשת האביב' של אם-טי-וי".
אכן שאיפות גבוהות.
טוב, לא ללעוג לגרסת נעוריי.
מה מופיע ברשימת היעדים שלך?
מעולם לא חשבתי ליצור כזו. בתור בן אלמוות וכולי.
חרדת החמצה לא נמצאת באוצר המילים של ערפדים.
בוודאי יש משהו או דברים שאתה ממש רוצה לעשות.
ריגושים נועזים שלא ניסית.
כן, אני מניח שאפשר לחשוב על כמה.
אז בוא נעשה אותם.
או כמה שיותר מהם.
אתה צריך לנצל עד תום את יתרונות האלמוות שלך.
בזמן שאני עדיין בן אלמוות? -בדיוק.
אין כמו ההווה.
אלא שאנחנו במשימה.
עדיין נגיע לאותו יעד.
למה לא לעשות את המסע להרפתקה?
הזדמנויות שניות, בדרך.
אני מאתגר אותך לטעום אחד מאלה
ולהגיד לי שהם לא הפנקייקים הכי טעימים שאכלת אי פעם.
איפה אחי, לעזאזל?
מפצה על מוסר העבודה המאכזב שלך.
שלחתי אותו למשימה.
אתה תוהה אם אני הזיה.
אני מבטיח לך, אני אמיתי מאוד.
רשמתי לי.
מה מביא אותך העירה? -בצלצול ה-11 של מקסוול,
הגבול לגיהינום ירד לרגע.
ניצלתי את ההזדמנות כדי לצאת ולהשתכן כאן.
מאחר שנראה שהחסידים שלי זקוקים למוטיבציה נוספת.
אל תחשוב שאני רוצה לדעת מה עשית כדי להניע את סטפן.
אש היא רק אחד הכלים שברשותי.
אבל הוא ממש היה צריך שיניעו אותו לחזור לעבודה.
עכשיו תורך לפצות על הגירעון.
עד השקיעה הערב, אתה תהרוג 100 איש...
העניין הוא כזה.
לא מתחשק לי להיות המחסל שלך יותר.
החשקים שלך לא מעניינים.
ההסדר בינינו ברור מאוד.
תציית לי ולא תישלח לגיהינום.
אם תמרה את פי, אשלח אותך לשם לצמיתות.
אז הנה ההזדמנות השנייה שלך.
אם אתה מתנגד לכמות, אסכים לאיכות במקום.
איכות? איכות כמו מלכת אנגליה?
איכות כמו קרוליין פורבס.
היא נמצאת במתחם אווירי סגור.
אתה מבין? -זה תלוי בך לחלוטין.
לפני רדת השמש, תהרוג 100 זרים מרושעים,
או שתהרוג את אהבת חייו של אחיך.
שאלה לי אליך.
אתה יודע שאני בן אדם, נכון? אני לא רק הוויקיפדיה האנושית שלך.
היי, מאט, מה שלומך? אני מצוין.
עמוס בעבודה, אבל נהנה מאוד ממזג האוויר החם מהרגיל לעונה.
היי, דוריאן. לא אכפת לי ממזג האוויר.
אני צריך שתספר לי מה זה.
מאין השגת את זה?
כמוסת זמן מהתיישבות מהמאה ה-18 שהפכה למיסטיק פולז.
זה סורג קרדני. זה מתקן צופן שמשמש לפענוח צפנים.
בסגנון הודעות סודיות. -למה הוא נושא את סמל משפחת מקסוול?
אולי אתה נצר למשפחת מרגלים.
זה לא יהיה הדבר הכי מוזר ששמעתי בימים האחרונים. תודה.
כן, זה נראה מעולה. -תודה.
אתה אמור להשגיח על סטפן.
אין טעם עכשיו. קייד בעיירה. הוא שחרר את הנער שלנו.
מה? -הוא גם אמר לי להרוג אותך.
דיימון... -ברור שיש לי תוכנית ב', בלונדי.
רק רגע, תחזור אחורה. איפה סטפן עכשיו? -לא יודע.
בכל מקרה, הוא לא עונה לטלפון.
הי... -כל הכבוד על האופטימיות.
מענה קולי.
איך זה אפשרי בכלל?
חשבתי שקייד אמור לחיות בממד על-טבעי.
את מתכוונת לממלכת הכאב והאש שלו? לא. זה רק בית הקיט שלו.
הוא כאן במטרה להישאר. -תוכנית ב' שלך מכסה את זה?
ברור. אולי זה יפתיע אותך,
אבל את לא האופטימית היחידה בעיירה.
בואי נפנה את הפראים האלה למקום מבטחים.
תתרחקי בעצמך.
קייד נתן לי עד השקיעה להרוג מאה איש
או להרוג אותך במקום, ואני לא רוצה להתפתות לעשות אף אחד מהם.
לאן אתה הולך?
עדיף שתדעי כמה שפחות.
אנחנו מתמודדים עם קורא מחשבות שהוא גם פירומן.
אבל אני בטוח שהכול יהיה בסדר.
זה היה לא ייאמן!
הייתי צריך לעשות את זה מזמן.
האושר הולם אותך. -לא צריך הרבה.
מכונית מהירה, בחורה יפהפייה. אני קלישאה.
מה הלאה?
מה, יש עוד?
תגיד לי אתה. בטוח הרשימה שלך מכילה יותר ממירוץ מכוניות.
צניחה חופשית קורצת לי.
טוב.
נראה לי שיש מקום במרחק שעה מכאן.
מה באמת מטריד אותך?
אם תיטול את התרופה,
אתה תהיה אנושי,
אני רק רוצה לוודא שלא פספסת דבר.
לא אם אטול את התרופה. מתי.
את בכלל מכירה אותי, בוני בנט?
אם אני אומר שאעשה משהו, אני אעשה אותו.
אבל, אם את מתעקשת על עוד כיף...
כן.
נלך על צניחה חופשית.
אחרי סיבוב נוסף ביפה הזו.
כן.
שמעתם היטב, אנשים! שעת המשקאות המוזלים, כל היום!
מה העניין?
אמרו לדיימון להרוג מאה איש,
או להרוג אותי במקום. סתם ספיישל אחר הצהריים סטנדרטי.
מי אמר לו את זה? -קייד.
דרך אגב, הוא יצא לעולם. מסתובב, סופג את המראות.
דיימון מטפל בזה. יש לו תוכנית.
אבל בינתיים, הכנתי לך משהו.
ליתר ביטחון. מרגריטת תפוז דם.
בדגש על הדם.
ספציפית, הדם שלי.
אני יודע שיש לך כוונות טובות.
אבל אם מיסטיק פולז תעלה בלהבות, אני מעדיף למות איתה.
מאשר לשרוד?
להפוך לערפד זאת לא הישרדות, קרוליין.
זה גזר דין מוות באותה מידה.
ציפיתי למצוא אותך עסוק יותר.
אני עסוק.
רק מתרחק מצרות.
זה בניגוד למשימה שלך. -כן.
אבל אני בהתקף גאולה.
יש איזו בחורה שאני מנסה להרשים.
אז אני משתדל לא להרוג אף אחד.
לעולם.
אך אתה מבין את החיסרון הכרוך בסירוב לי.
אני רוצה לדון מחדש בתנאי העסקה שלנו.
הכנסת את קרוליין וביקשת "עד השקיעה" נוסף לכול,
אתה ממש משנה את הכללים.
אתה חושב שאני לא הוגן. -לא.
אני רק חושב שאתה עצמך. -אני יכול לומר עליך את אותו הדבר.
כמה אופייני לדיימון סלבטור, להרהר ברצח של השטן.
אפילו עכשיו אתה מנסה להעריך היכן שוכן לבי הפועם.
שואל את עצמך אם אתה יכול לגבור על הרפלקסים שלי.
השאלה נענתה.
ועכשיו אתה תוהה אם אש יכולה להרוג אותי.
בוא נברר.
או שכיוונת למשהו שדומה יותר לזה?
או לנתק את לבי מגופי?
ראית מספיק?
אוי.
הדרכים סובבו לי את הראש.
מעולם לא הייתי שמח כל כך למצוא תחנת דלק.
האזור הזה מבלבל. -בהחלט.
גם אני אשם בזה. נהגתי בהיסח דעת.
חשבתי על העבודה.
לא שאני מתלונן. אני מת על מה שאני עושה.
אבל תאריכי היעד קצת מלחיצים.
כנראה בגלל המנהל שלי.
את מרגישה לפעמים שהבוס שלך יכול לקרוא לך את המחשבות?
לא היה לי בוס כבר זמן מה. אני מנהלת משרד משלי.
זה חכם. זה מה שאני רוצה לעשות.
ללכת סולו ולזנוח את השותפות שמדרדרת אותי במשך שנים.
מן הסתם, עדיין הייתי צריך לדווח לבחור בראש הפירמידה.
זה שיכול לקרוא לי את המחשבות.
כן.
שיהיה ברור, הוא מתקשר אמיתי.
הוא אמר לי איפה למצוא אותך.
תאריכי היעד בעבודה שסיפרתי לך עליהם?
את תעזרי לי בהם.
שמים את הסורג הקרדני על הכתב, והוא חושף את המסר הסמוי.
אבל אתה צריך את הכתב הנכון לפענוח.
הבאתי את היומן של הארווי. אותו עידן, אותו סמל של מקסוול.
אולי המתקן הזה יתאים למשהו שהוא כתב.
טוב, אכול כפי יכולתך, מחירים של כמוסת זמן.
יש חדש מדיימון? -לא,
אבל בינתיים אני מעודדת מהיעדר אש הגיהינום הממושך.
מה קורה כאן?
למען האמת, מאחר שאתה במעגל האמון וכולי,
השטן בעיירה.
ארקדיוס? במיסטיק פולז?
זה מעיף את הראש.
ומסוכן מאוד.
ולכן צריכה להיות לך תוכנית ביטוח על-טבעית.
אני רק מציגה את החלופה.
אין חלופה, קרוליין.
זה עניין של חיים ומוות, זה הכול.
את מדברת על הפיכה לערפד.
אלאריק סיפר לי הכול.
אני רק אצטרך לשתות מדמך?
ולמות.
לא שזאת המטרה.
אם לא אכפת לך שאני שואל...
איך זה, להיות כמוך?
נקודות השפל נמוכות, אני לא אשקר.
אבל אתה מרגיש חזק יותר משאי פעם חשבת שתרגיש.
רב עוצמה. והכול מועצם.
רגשות, תיאבון, הנאה... -וכאב.
אלה אלימות ורצח.
זאת בחירה שאי אפשר להתחרט עליה.
זאת בחירה שתתחרט עליה לנצח.
יש אנשים שלא מתחרטים עליה.
בסך הכול, אני חושב שבילינו יפה.
לעזאזל.
כן? למה ציפית? נפלת עליו עם הפנים אחרי קפיצת הבסיס.
חבל.
פספסתי כמה תמונות אגדיות של טיסה בחוסר משקל.
אני לא זוכר שברשימה שלי הופיע "לפתוח אכסניה בצפון ניו יורק".
קניתי אותו לפני כמה חודשים, בכסף שאבא שלי הוריש לי.
אף אחד לא יודע עליו. אפשר לאחסן כאן את הפעמון.
נהדר.
מה גרם לך לקנות בית באמצע שום מקום?
זה בית קיט רומנטי בשבילנו?
חתיכת מחווה.
שם את שרשרת הדם שלי בכיס הקטן.
לא קניתי את הבית בשבילך.
אני צריך לדאוג?
כנראה לא.
אולי תוכיחי ותערכי לי סיור בכל אחד מהחדרים?
אתה שוכח דבר אחד חשוב מאוד.
אנזו סיינט ג'ון, אני מזמינה אותך להיכנס.
רגע.
יש משהו שדמיינתי לי.
יום אחד נעשה את זה באמת.
תודה, יקירתי.
ותודה על רשימת היעדים שלי היום.
זה הספיק? -זה היה מושלם.
אם כי העובדה שיש לבני האדם אין סוף דרכים
להתגרות בגורל להנאתם
לעולם לא מפסיקה להדהים אותי. -אל תדאג.
תהיה בן אדם טיפש בקרוב.
אם זה מה שאתה עדיין רוצה. -כן, כמובן.
אינך מאמינה לי? -אני לא יודעת.
עד לאחרונה, קיומך כערפד לא כלל שום דבר טוב.
אולי אתה צריך עוד זמן למצות את חייך כערפד עד תום.
שום דבר שאעשה כערפד לא יהיה טוב יותר מאשר להיות איתך כבן אדם.
אינך חייב לעשות את זה בשבילי.
אני מודע לכך.
אבל הגורל הוביל אותנו הנה, ולא נותר דבר שיעצור בעדנו.
לא נותר צל של ספק במוחי.
למעשה, למה שלא נקדם את זה?
מה זאת אומרת?
ברגע שנשים את הפעמון הארור הזה
במקום מסתור מתאים בפנים,
בואי ניקח מזרק ריק
וניסע ישירות למחסן של אליינה בברוקלין.
אגב...
תוכנית ב' לא הצליחה. אנחנו צריכים תוכנית ג'.
מה הייתה הבעיה בתוכנית ב'?
מתברר שאי אפשר להרוג את השטן.
לפחות לא אם תולשים לו את הלב.
או מציתים אותו באש.
חשבתי שאמרת שלא תנסה משהו מטופש.
מתי הבטחתי דבר כזה?
להגנתי, הוא עשה את שני הדברים לעצמו.
הממזר קשוח משהוא נראה.
כנראה אחרי 4,000 שנה הוא למד תכסיס אחד או שניים.
הוא בן אלמוות. אי אפשר להרוג אותו.
אנחנו רק צריכים לשנות את המשוואה.
איך?
יש דבר אחד שיכול להפוך בני אלמוות לבני תמותה.
לא.
לא, לא, לא. התרופה לא באה בחשבון.
אני לא אסכן את עתידי עם אליינה. -מה סיכון גדול יותר?
להפוך את השטן לבן תמותה כדי שנוכל להרוג אותו,
או להניח לו להישאר בן אלמוות, ולחכות שהוא יהרוג אותנו?
אנחנו רק צריכים לתפוס את קייד... -מדובר כאן בשטן.
אנחנו ניתן לו את התרופה, הוא יהפוך לבן תמותה.
ואז מישהו אחר ייקח את דמו.
זה יגרום לו להזדקן ב-4,000 שנה ואז להצטמק לאבק.
שאם תיקחי את התרופה מהגוף של אליינה,
הבקבוקון הזה הוא המנה האחת והיחידה שלנו.
ואנחנו לא בטוחים שזה ישפיע על קייד.
זה הסיכוי הכי טוב שלנו להחזיר את סטפן.
זה מה שאתה רוצה, לא? -לא, זה מה שאת רוצה.
את יודעת מה אני רוצה? אני רוצה לרפא את אחי,
אני רוצה להיפטר מהשטן, ואני רוצה את העתיד שלי עם אליינה.
אבל אני לא הופך לאנושי בזמן שהיא ישנה למשך עשרות שנים.
לא תצטרך ליטול את התרופה מיד.
אנזו ייטול אותה מקייד, ובעוד כמה שנים מהיום,
תוכל ליטול אותה מאנזו. -אנזו?
אנזו?
מה...
בוני ביקשה ממנו. הוא הסכים.
הם התכוונו לספר לך.
לפני או אחרי שהם גנבו אותה ממני?
היא לא שייכת לך.
היא בדם של אליינה.
היא הייתה רוצה להציל את כולנו, ואתה יודע את זה.
בכל אופן, עשיתי את החישובים.
זה יכול להצליח.
מנין לך הביטחון?
לא מדובר בביטחון.
מדובר בלהשתמש במה שיש לנו.
אלא אם כן יש לך תוכנית ד'.
לא, אין לי.
זה לא ימצא חן בעיני בוני.
תקשיבי לי עד הסוף, טוב?
קייד בתור בן אלמוות, בלתי ניתן להשמדה באופן מטריד.
קייד בתור בן תמותה, סימן שאלה גדול.
לכן, אם ניתן לקייד את התרופה, וכך נהפוך אותו לבן תמותה,
אולי זאת תהיה ההזדמנות שלנו להיפטר ממנו.
"אולי" זה לא משכנע במיוחד.
אם יש לך רעיונות טובים יותר איך לגבור על השטן, בוני, כולי אוזן.
סוף סוף יש לי את אנזו, מינוס כל הטירוף.
אנחנו עומדים להקים משפחה יחד.
אנחנו צריכים את התרופה,
ואנחנו יודעים שהיא תשפיע עליו בדיוק כמתוכנן, בלי סימני שאלה.
חוץ מזה, מה אם אתה טועה? -אז גם אני אאבד הכול.
אבל מוטל כאן על כף המאזניים יותר מאשר אני או את או אנזו.
אתה מבין מה אתה מבקש ממני לעשות?
לפחות אני מבקש.
התכוונת לתת לאנזו את התרופה בלי לספר לי.
סליחה, רק רציתי להתחשב בצרכים שלי קודם, לשם שינוי.
רק רציתי להיות מאושרת.
את יודעת מה אני רוצה ששנינו נהיה? בחיים.
אבל אזלו לנו כל האפשרויות. -מוכרחה להיות פרצה.
זאת הפרצה.
גם אני שונא את זה, בוני. אני שונא שכל זה באשמתי,
אבל אני הכנסתי אותנו לבלגן הזה, ואני אחלץ אותנו.
את עדיין איתי, בון?
כן. -"כן, אני איתך.
נחסל את קייד יחד"? -אמרתי כן, טוב?
נעשה את זה. נציל את כולם חוץ מעצמנו, שוב!
מצאת מסרים סודיים כלשהם?
משהו כזה.
יש סגנונות שונים של כתב יד,
מה שמצביע על חילופי דברים בין שני אנשים,
כנראה בסוד.
המסרים חסרי משמעות.
"היום היה יום קר. הגידולים שופעים."
נראה שיש צופן בתוך הצופן.
אם יש מישהו שיכול לפענח את זה, אני מהמרת עליך.
ו למקרה שתרצה להיענות בחיוב להצעה הקודמת שלי.
זה מגיע עם מרכיב מיוחד?
מיץ ליים מטשטש את הטעם.
זאת תוכנית ביטוח מסקרנת.
אתה מאופק להפליא בכל הנוגע לקיומו של העל-טבעי.
את צוחקת עליי?
אני מוציא תואר בתורת הנסתר.
אני חי בשביל הדברים האלה.
כן, אבל איך בכלל בוחרים בזה כמקצוע ראשי?
בגלל המשפחה שלי.
במשך דורות, חשבנו שאנחנו מקוללים.
פשיטת רגל, דיכאון, בעיות בריאות.
מה שתגידי, התמודדנו עם זה.
ההורים שלי היו הראשונים להפיץ את העובש.
נישואים מעולים, קריירות מצליחות, שני ילדים טובים.
ואז אבא שלי ואחותי הקטנה נהרגו בשרפה בבית.
זה היה כאילו היינו מקוללים שוב.
אלוהים, צר לי כל כך.
הסתתרתי בספרייה כדי להתמודד.
רק רציתי למצוא הוכחה לכך שהם מצאו שלווה.
ואז יום אחד חלמתי חלום מוזר ביותר.
שיחקתי בייסבול, מרכז שדה, כפי ששיחקתי בתיכון.
אחותי הייתה בקהל.
היא לבשה סוודר מכוער של חג המולד שתמיד ירדתי עליה בגללו.
היא חייכה, ונופפה אליי.
וידעתי שזה בסדר משום מה.
ואז, כמובן, רציתי לדעת מה המשמעות של כל זה.
איך ייתכן שהרגשתי את הרוח שלה?
אילו כוחות מיסטיים או על-טבעיים עוד קיימים בעולם.
לכן, לימודי תורת הנסתר.
יש לך עצות איך להתמודד עם השטן?
לוודא שהוא יישאר בגיהינום זה מקום טוב להתחיל בו.
לא לזוז!
הוא גנב מהעובדים שלו.
השני היה רודף שמלות.
ארקדיוס.
אף אחד אחר לא צריך למות. -אני חולק עלייך.
הנה גנב נוסף.
די!
אלו מכם שמרגישים שהם אנשים טובים,
נטולי רוע, רשאים ללכת.
כולם לבוא איתי.
היכן השליח הסרבן שלי?
אמרת שיש לי עד השקיעה...
מנהל שתלטן. -אתה צריך להודות לי.
אני עושה את העבודה בעבורך.
הנחתי שבחרת במאה.
אלא אם כן אני טועה.
אתה יכול לסיים את זה כאן ועכשיו בנשמה אחת מסוימת.
למה אתה רוצה במותי?
פגעתי בך איכשהו?
לא, אבל את חשובה כי את הבחורה של סטפן.
אחיך הבין את הבחירה תכף ומיד.
זה לא תלוי בסטפן. -הבחירה שלך לא.
הבחירה שלו כן.
מה זאת אומרת, "הבחירה שלו"?
המשימה שנתתי לשניכם הייתה להרוג 100 אנשים,
או להרוג את הבחורה של אחיך.
סטפן בחר באפשרות ב', להרוג את הבחורה שלך.
סטפן לעולם לא יפגע באליינה.
את ממעיטה בערכו.
סטפן נסע לניו יורק בלי להניד עפעף.
הוא קפץ על ההזדמנות לרצוח את אליינה.
טוב.
בסדר.
אלוהים אדירים.
מרוצה? -כן.
ולא.
היא לא נחשבת.
היא הייתה אישה טובה בבסיסה, והנשמה שלה חסרת תועלת בעיניי.
אבל נהניתי לראות אותך עובד.
נתתי לך שלוש הריגות ראויות.
נותרו לך עוד 97.
ואז תשלח את סטפן הביתה?
לא הבנת אותי נכון.
המכסה שלך נפרדת מהמשימה של אחיך.
אתה עשית את הבחירה שלך, הוא עשה את שלו.
לא.
לא, לא, לא.
אעשה כל מה שתרצה! תעצור אותו! -הזמן למיקוחים הסתיים.
עכשיו גש חזרה לעבודה.
רגע, אני באה איתך.
מצטער, בלונדי. את רק תאטי אותי אם אצטרך לפגוע בו.
מרענן כל כך לדעת שכל מה שתגיד לא יטריד אותי.
אז למה בכלל לענות לי?
מאותה סיבה שאנשים משלטטים משעמום.
סתם מעביר את הזמן בזמן שהידידה החדשה שלי ממלאת את הניירת.
רגע, אתה ממלא ניירת?
כן. היא דאגה שהכול יישלח מהמשרד של פקיד המחוז,
ואני אצא לדרך ברגע שהיא תחתום על השורה האחרונה.
על מה אתה מדבר?
את צריכה לאשר את העמוד הזה.
איפה החותמת שלך?
אז אליינה כאן?
היא הסיבה לכך שקנית את הבית.
העברתי אותה מהמחסן בברוקלין
אחרי שאתה ודיימון נעלמתם, למען ביטחונה.
שמעתי את השיחה שלך עם דיימון.
הוא צודק.
זה לא הזמן להיות אנוכיים.
לגבור על קייד חשוב יותר.
אנחנו קרובים כל כך לכל מה שרצינו.
זה כאן.
ואנחנו לא יכולים לקבל את זה.
בואי הנה, יקירה.
לעולם לא אקבל את ההזדמנות שלי.
תמיד מוותרת.
תמיד עושה את הדבר הנכון למען כל השאר.
את רוצה לשמור את התרופה?
לא.
לא, אני רוצה לעזור.
אני רוצה להשתמש בה נגד קייד.
זה פשוט מבאס.
חוסר האנוכיות שלך הוא חלק ממה שעושה אותך למי שאת.
ואני אהיה לצידך בכל מקרה.
אני מצטערת שבניתי את כל העתיד הזה שייתכן שלעולם לא נזכה לראות.
בוני, עדיין אהיה מאוהב בך גם אם אשאר ערפד.
אנחנו עדיין יכולים לקבל את העתיד שלנו.
אנחנו יכולים לגור כאן בבית הזה.
אנחנו יכולים לבשל ארוחת ערב כל ערב כאן במטבח.
לרקוד ליד האש. -אני אנגן בגיטרה.
ואני אראה אותך מזדקנת ומאפירה.
ואת תהיי יפה אז כפי שאת יפה היום.
אני לא צריך את התרופה כדי להיות מאושר.
אני צריך רק אותך.
ברכותיי.
את עומדת להיות הבעלים הגאה של דירת המסתור של בוני בנט.
עכשיו, בואי נלך לנסות להציל את העולם.
אנזו!
עוד דבר אחד.
את מוכנה לעשות לי טובה ולהזמין אותי להיכנס?
שלחתי את הבחור האחרון הביתה
אחרי שהפעלתי עליו שליטה מוחית כך שישכח את השעה הלא כל כך שמחה של היום.
יופי. עכשיו כולנו נוכל להעמיד פנים כאילו היום הזה מעולם לא קרה.
למעט האנשים שמתו.
אתה יודע מה?
עברו עליי יומיים מחורבנים.
אני לא צריכה שתנפנף לי בשיפוטיות שלך בפרצוף שלי.
אני רק אומר את האמת.
טוב? אני תלוי על בלימה.
העיירה כולה תלויה על בלימה.
זאת כבר לא העיירה שגדלנו בה.
זאת בדיוק אותה העיירה.
פשוט לא היינו חכמים יותר כי היינו ילדים,
שיחקנו משחקים וקברנו תמונות ישנות.
מבוגרים הסתירו את האופל מפנינו, מאט.
אנחנו המבוגרים עכשיו.
ואת חלק מהאופל.
זה לא הוגן.
כן, תגידי את זה לגופות שהפעלת על כולם שליטה מוחית לשכוח מהן.
לא הוסיפו לזה דם, נכון? -לא, לא.
אני לא מעוניין בחיים האלה, לא אחרי מה שראיתי היום.
אני מצטער שנגררת לזה. -לא, אל תצטער.
בחרתי להיות כאן.
מוזר. המסר האחרון הזה נכתב בשפה שונה לחלוטין.
מה כתוב?
אין לי מושג. זה קצת דומה ללטינית.
אולי קצת דומה לגותית, אולי קצת פרוסית עתיקה.
אתה יודע מה? אני צריך לבדוק את זה ולהביא כמה דברים מהספרייה.
כמעט שכחתי.
הפגנתי חנוניות עם קהילת ההיסטוריה היום,
והם מצאו ירושה נוספת של משפחת מקסוול בכמוסה.
קח אותה.
אשלח לך מסרון כשאחזור לנשקייה.
אתה חוזר לעבודה? אתה ישן לפעמים?
אישן כשאמות, וזה יקרה בסופו של דבר כי אני אנושי.
אני מתכוון להישאר כזה אם זה תלוי בי.
אלא אם כן אתה ברחפת, לא תצליח לתפוס אותי בזמן.
דונובן ביקש כמה טובות. משטרת ניו יורק בדרך למחסן עכשיו.
אני לא בדרך לברוקלין. אליינה בצפון ניו יורק.
מה? איך זה אפשרי בכלל?
שם בוני הסתירה אותה.
"שם בוני הסתירה אותה"?
איך אתה יודע את זה בכלל?
דיימון, אנחנו עובדים אצל מתקשר. שכחת?
קייד סיפר לי שהוא פגש את בוני הבוקר בבית קפה וקרא את מחשבותיה.
שם הוא ראה את כתובת דירת המסתור.
לא היה קשה מדי לאתר את המתווך שלה.
אבל הניירת של שטר הקניין דרשה שנים.
תיכנס.
אני מזמינה אותך להיכנס.
זה חסר תועלת, יקירה.
אנחנו צריכים למצוא את התרופה וללכת. את יכולה להסתדר?
אני אשתדל.
סטפן, תקשיב לי.
תן לי לנחש. תפנה לאנושיות שלי ולקשר בינינו.
"תחשוב על אליינה", בלה, בלה, בלה.
אתה לא צריך לחשוב על שום דבר, רק תסתובב.
אפגוש אותך איפה שתרצה. -כן?
ואז מה?
ואז, את הכעסים שאתה מנסה לטפל בהם,
אתה יכול להוציא עליי. -אני מוציא אותם עליך.
אני בדרך לרצוח את אליינה. -סטפן.
למעשה, לפי הווייז אני אגיע לשם בעוד חמש דקות.
אתה לא צריך לעשות את זה בשביל קייד. -אני לא עושה את זה בשביל קייד.
אני עושה את זה בשבילי.
מה? -כשקייד הציע בראשונה את הרעיון הזה,
חשבתי לי, "אלוהים, למה אני לא חשבתי על זה?"
אני יודע למה. כי הייתי עסוק מדי בטיפול באחי.
אתה לא צריך לטפל בי שוב לעולם.
אני מסתדר. הכול בסדר.
אני אטפל בשנינו, סטפן.
לא נכון, דיימון. אתה לא מסוגל לזה,
אבל אתה תמשיך להתערב בכול
כל עוד אנחנו מקושרים באמצעותה.
לכן אני רוצה שאליינה תמות.
אני נשבע באלוהים, סטפן, אם תפגע בה, אתה מת מבחינתי.
זאת בדיוק המטרה שלי.
אני רוצה לגרום למותה כדי שתוכל להאשים אותי בזה.
כי אז תפסיק סוף סוף לנסות להציל אותי
ואהיה משוחרר ממך לנצח.
זה לא הפתרון.
אל תערב את אליינה. אני מתחנן לפניך, סטפן.
תקשיב לעצמך. אתה מעורר רחמים.
היא שורש כל הבעיות שלך, ולכן, גם הבעיות שלי.
היא עדיין נכנסת בינינו,
וזה מטורף אם חושבים על זה באמת.
כי, להגיד לך את האמת, בתמונה הגדולה,
היא באמת לא כזאת מיוחדת. היא סתם בחורה טיפשה.
היא נערה אנושית וטיפשה ויהיה קל מאוד להרוג אותה.
סטפן. -היא כבר בארון הקבורה שלה,
מוכנה ומזומנה.
אני חושב על משהו סמלי.
אולי למצוא אמבטיה להטביע אותה בפנים.
לסגור מעגל שכזה.
אתה לא יכול לעשות את זה.
אתה לא תעשה את זה.
אני יכול ואני אעשה את זה.
ואני מצפה לכך בקוצר רוח.
סטפן. סטפן!
הכול בסדר שם? -כן.
מוזר כל כך לעשות לה את זה.
אני לא בדיוק מומחית בלקיחת דם.
שטויות. אני בטוח שאת מצוינת בזה.
כמה דם צריך לקחת?
לתרופה יש מינון מינימלי?
אתה חושב שזה מספיק?
אנזו?
באמת?
שחרר אותי.
מה אכפת לך מה יקרה לאליינה?
בעוד רגע תמותי בין כה וכה.
ואתה תהיה אנושי.
אנזו! אנושי.