Din episoadele anterioare din Jurnalele vampirilor
- Ce voi face fără tine? - Dacă ai putea să iei leacul?
Când uşa dintre lumea asta şi cea a lui Cade se deschide,
- totul va fi distrus. - Noi toţi din Mystic Falls.
Tu trebuie doar să te asigur că acel clopot bate.
- De 12 ori. Ce zici, Stefan? - E nevoie de un Maxwell să bată clopotul
- şi eu nu pun mâna pe el. - Ba da, Matt.
Sunt pe cale să ard Mystic Falls din temelii.
Nu voi lăsa asta să se întâmple.
Unsprezece! Te rog!
Voi face orice e nevoie.
- Te voi lua înapoi. - Cade, cum de eşti aici?
Clopotul a bătut de 11 ori.
Mă descurc eu de aici.
Sunt atâtea opţiuni.
"Cafea cu nitrogen"?
"Flat white"? "Latte cu sare de mare şi chilli afumat"?
Astea sunt vremuri complicate.
E încercarea oraşului Mystic Falls de a fi hipster.
Dacă vrei simplu, ia din cea la filtru.
Mulţumesc pentru informaţii.
Noroc.
Aş vrea o cafea la filtru.
- Aici sau la pachet? - La pachet, te rog.
Păstrează restul.
Apreciez.
Ştiu că ţi-ai cheltuit salariul
încercând să o impresionezi pe soţia şefului tău.
Nu trebuia să încerci aşa tare. Din ce am văzut în amintirile tale,
banii erau ultimul lucru de care avea nevoie.
Acum, aveai dreptate să te întrebi
despre întâlnirile ei la prânz. Marţea şi joia.
Mereu la el acasă.
Noutăţi din lumea de afară.
- Nu-mi pasă. - Dar mie îmi pasă.
Îmi pasă aşa mult că mă doare. Dar e o durere bună.
Pentru că umanitatea mea încântătoare a revenit
şi văd lumea în roz.
O, Doamne, când spui lucruri aşa,
mă face să regret că nu am distrus Mystic Falls cu focul iadului.
Poate Seline va bate clopotul din nou şi mă va scăpa de nefericire.
Nu spera prea mult, frate. Surorile psihopate au dispărut.
E aproape ca şi cum
totul e bine pe lume.
Da, excepţie făcând faptul că am făcut o înţelegere cu diavolul.
Ar trebui să dobori corpuri şi să ne ţii numerele sus, Damon.
Stefan Salvatore,
să dobor corpuri nu face parte
dintr-un stil de viaţă echilibrat, cu umanitatea pornită.
Scuze, am adormit.
E în regulă. Te iert.
Zilele astea îmi pasă doar de izbăvire.
Voi face totul bine.
Începând cu butonul umanităţii al tău.
Când ai devenit aşa cicălitor?
Poate ai stat prea mult cu fosta mea logodnică.
Sunt surprins că ea nu e cu tine aici.
Să-ţi spună tot ce faci greşit.
A avut alte obligaţii azi. În ciuda crezurilor tale personale,
nu totul e despre tine.
Pari înfometat. Voi face clătite.
Bun venit, tuturor.
Ca parte a pregătirii noastre pentru Ziua Fondatorilor,
elevii noştri de la liceu au cercetat
o legendă locală despre o capsulă a timpului îngropată în 1790.
Cu ajutorul Societăţii Istorice,
au săpat după comoară.
Şi asta e ce au găsit.
Lăsată în urmă de primii locuitori,
nu a fost deschisă până acum.
Hei. Eşti bine?
- Păreai puţin agitat acolo. - Da, dimineaţa asta a fost de groază.
Am fost chemată pentru o luptă într-o cafenea,
tipii ăştia doi aproape s-au ucis în bătaie.
Mi se pare că Mystic Falls nu mai e al fel de sigur
- ca înainte. - Mie îmi spui.
Aia e o caserolă antică?
Elena, Bonnie şi cu mine ne-am făcut capsula noastră
când aveam 11 ani şi am îngropat-o sub copacul acesta.
Şi nu-mi vine să cred că încă e aici. Uită-te la asta.
O, Doamne, uită-te la părul mamei tale.
Miranda Gilbert.
Aici sunt eu, Bonnie şi Elena.
Parcă am fi bebeluşi.
O, Doamne.
"Dragă Caroline din viitor, prevăd că
"vei câştiga un premiu Tony,
"vei trăi în casa perfectă,
şi te vei căsători cu băiatul perfect."
Ambiţioasă.
- Şi din păcate, greşit. - Stefan încă e închis?
Dar rămân pozitivă.
Adică, uită-te la Damon. Şi pornit umanitatea
şi este o altă persoană.
Şi Stefan îşi va recupera emoţiile.
- Ce e? - Mă întreb dacă
se va simţi prost pentru că a încercat să mă facă
să distrug întregul oraş şi cine ştie câţi oameni.
- Stefan nu e el... - Ştiu, Stefan nu e el însuşi.
Sirenele, diavolul, controlul minţii.
Dar tot el e cel care
a făcut lucrurile alea.
E greu să-l tot păsuiesc.
Iartă-mă, dragoste.
Maşina lui Peter Maxwell are mare nevoie de suspensii.
- Eşti bine, dragoste? - Da, sunt bine.
Urechile îmi piuie supernatural.
Combinaţia asta diapazon-clopot are o lovitură puternică.
Da, cred că legăturile s-au slăbit.
Ne vom opri mai în faţă şi le voi repara, apoi vom scăpa de acest clopot zgomotos
şi de maşina asta împrumutată. Unde este acest
loc secret de ascuns al tău?
- E o surpriză. - Ok.
- O, Doamne. - Ce e?
Caroline a găsit lista mea cu lucruri de făcut din clasa a şasea.
Paris e acolo, presupun?
Visele mele de atunci nu erau aşa sofisticate.
"Întâlneşte-l pe Justin Timberlake, dă proba pentru American Idol,
apari pe MTV la Spring Break..."
Chiar că aspiraţii înalte.
Nu râde de copilul din mine.
Ce este pe lista ta?
Ştii, nu m-am gândit să fac una. Fiind nemuritor şi toate cele.
Frica de a-mi scăpa ceva nu e în vocabularul de vampir.
Trebuie să fie ceva sau...
lucruri pe care vrei să le faci.
Ceva senzaţii tari de teribilist pe care nu le-ai încercat.
Cred că mă pot gândi la câteva.
Atunci hai să le facem. Sau cât de multe putem.
Trebuie să te foloseşti de avantajele nemuririi tale.
- Cât încă sunt nemuritor? - Exact. Nu-i timp ca prezentul.
Excepţie face că suntem într-o misiune.
Tot vom ajunge la aceeaşi destinaţie.
De ce să nu face călătoria o aventură?
A doua şansă, vine imediat.
Te provoc să mănânci una şi să-mi spui
că nu sunt cele mai bune clătite pe care le-ai... mâncat.
Unde naiba e fratele meu?
Recuperează pentru etica ta a muncii dezamăgitoare.
L-am trimis într-o misiune. Te întrebi dacă sunt o halucinaţie.
Te asigur, sunt foarte real.
Am notat.
Ce te aduce în oraş?
La cea de-a unsprezecea bătaie a clopotului Maxwell, bariera către iad
s-a întrerupt o clipă. Am profitat de oportunitate să păşesc prin ea
şi să mă stabilesc aici.
Dacă discipolii mei par să aibă nevoie de motivaţie în plus.
Nu cred că vreau să ştiu ce ai făcut să-l motivezi pe Stefan.
Focul este doar una din unelte de care dispun.
Dar nu prea a avut nevoie de îndemnare să se întoarcă la muncă.
Acum e rândul tău să recuperezi deficitul.
Până la apusul soarelui diseară, vei ucide 100 de oameni...
uite care-i treaba. Nu prea mai vreau
să fiu Terminator tău.
Sentimentele tale nu contează.
Înţelegerea noastră e foarte clară.
Fă ce spun şi nu vei ajunge în iad.
Nu mi te supui, te voi trimite acolo definitiv.
Deci uite a doua ta opţiune.
Dacă obiectezi la cantitate, voi accepta calitate în loc.
Calitate? De calibrul reginei Angliei?
Sau ca...
Caroline Forbes.
Ei bine, ea face din categoria restricţionată. Ştii ce zic, nu?
E la alegerea ta.
Înainte ca soarele să apună,
ucizi 100 de străini răi,
sau o ucizi pe dragostea vieţii a fratelui tău.
Am o întrebare pentru tine.
Ştii că sunt o persoană, nu?
Nu sunt doar Wikipedia ta umană.
Bună, Matt, ce faci? Eu sunt bine. Am multă treabă,
dar mă bucur de această vreme neobişnuit de caldă.
Bună, Dorian. Nu-mi pasă despre vreme.
Vreau să-mi spui ce e asta.
- De unde ai aia? - Dintr-o capsulă a timpului
de la o aşezare din secolul al XVIII-le care a devenit Mystic Falls.
Este un grilaj cardan. Este un dispozitiv cifru folosit la spargerea codurilor.
- În stilul mesajelor secrete. - De ce ar avea emblema Maxwell?
Poate te tragi dintr-o familie de spioni.
Nu ar fi cel mai ciudat lucru pe care l-am auzit în ultimele zile.
Mersi.
Da, arată bine.
- Mulţumesc. - Cu plăcere.
- Tu ar trebui să ai grijă de Stefan. - Nu mai are rost acum.
- Cade e în oraş. L-a eliberat. - Poftim?
Mi-a mai spus şi să te ucid.
- Damon... - sigur că am un plan "B", Blondie.
- Stai, derulează. unde e Stefan acum? - Nu ştiu.
Oriunde ar fi, nu răspunde la telefon.
- Bună, sunt Stefan, lasă... - Puncte pentru optimism.
Mesageria vocală.
Cum de e posibil?
Am crezut că Cade trebuia să locuiască într-o dimensiune psihică.
Adică tărâmul lui de foc şi durere? Nu.
Aia e casa lui de vacanţă. E aici definitiv.
- Plan tău "B" ia asta în considerare? - Sigur că da.
Poate fi o surpriză, dar nu eşti singur optimistă din oraş.
Acum, să-i ducem pe ăştia
într-un loc sigur. Ai grijă şi tu.
Cade mi-a dat până la apus să ucid o sută
din oamenii ăştia sau pe tine în locul lor, şi nu vreau să fiu tentat de nimic.
- Unde te duci? - Cu cât ştii mai puţin, cu atât mai bine.
Avem de-a face cu un cititor de minţi care e şi piroman.
Dar sunt sigur că va fi bine.
A fost incredibil!
Ar fi trebuit să fac asta cu mult în urmă!
Arăţi bine când eşti fericit.
Nu am nevoie de multe. Maşină rapidă, fată frumoasă.
Sunt un clişeu.
Ce urmează?
- Mai este? - Tu să-mi spui. Trebuie să fie mai mult
pe lista ta decât maşinile de curse.
Paraşutismul sună interesant.
Cred că e un loc la o oră distanţă.
Ce te preocupă?
Dacă vei lua leacul,
dacă vei deveni om,
vreau să mă asigur că nu vei rata nimic.
Nu dacă iau leacul. Când.
Nu mă cunoşti deloc, Bonnie Bennett?
Dacă spun că fac ceva, o fac.
Dar... dacă insişti cu mai multă distracţie...
- Da. - ...facem paraşutism.
După ce mai dau o tură în frumuseţea asta.
Da.
Aşa este! Happy hour,
toată ziua.
Despre ce e asta?
Ştii tu. Doar Damon căruia i s-a spus să ucidă
o sută de oameni, sau pe mine în locul lor.
- Doar o ediţie specială de după-amiază. - Cine i-a spus asta?
Cade. Apropo, e în lumea noastră.
Merge pe aici, admiră priveliştea. Damon se ocupă de asta.
Are un plan.
Dar între timp,
ţi-am făcut ceva. Pentru orice eventualitate.
Este o margarita cu portocală sângerie. Cu accent pe sângerie.
Mai specific, sângele meu.
Ştiu că vrei să faci bine.
Dar dacă Mystic Falls se duce dragului, prefer să mă duc şi eu.
- În loc să supravieţuieşti? - Să fii un vampir nu e supravieţuire,
Caroline.
E o sentinţă la moarte.
Mă aşteptam să fii mai ocupat.
Sunt ocupat.
Stau departe de probleme.
Asta e opusul sarcinii tale.
Da, dar încă sunt pe fusul de izbăvire.
E fata asta pe care vreau să o impresionez.
Deci încerc să nu ucid pe nimeni. Deloc.
Dar înţelegi ce se va întâmpla dacă nu mi te supui.
Vreau să ne renegociem înţelegerea.
Când ai implicat-o pe Caroline,
şi toată chestia cu până la apus în amestec,
tu ai schimbat regulile.
Crezi că sunt nedrept.
Nu. Cred doar că tu eşti tu.
Aş putea spune la fel despre tine. Cât de Damon Salvatore din partea ta,
să te gândeşti să ucizi diavolul.
Chiar şi acum, te gândeşti unde ar fi inima mea care bate.
Te întrebi dacă-mi poţi depăşi reflexele...
Ai răspuns la întrebare.
Şi acum te întrebi dacă focul mă poate ucide.
Să aflăm.
Sau voiai ceva mai aşa?
Sau să-mi scoţi inima din corp?
Ai văzut destul?
Băiete.
Drumurile astea m-au zăpăcit.
Nu am fost mai fericit să găsesc o benzinărie în viaţa mea.
- E uşor să te pierzi aici. - Aşa e.
E vina mea parţial. Conduceam distras.
Mă gândeam la muncă.
Nu că mă plâng. Îmi place ce face.
Dar deadlineurile pot fi stresante.
Probabil este din cauza persoanei pentru care lucrez.
Ai vreodată senzaţia că şeful tău îţi poate citi mintea?
Nu am mai avut un şef de mult. Am biroul meu.
Deştept din partea ta. Asta vreau să fac şi eu.
Să continui singur şi să renunţ la parteneriatul acesta
care mă trage în jos de ani buni.
Desigur, tot ar trebui să răspund tipului de sus de tot.
Ştii, cel care îmi poate citi mintea.
Da.
Să fiu clar, el chiar este un mediu.
Mi-a spus unde te pot găsi.
Acel deadline de care-ţi spuneam?
Tu mă vei ajuta cu el.
Pui grilajul cardan peste text şi arată un mesaj ascuns.
Dar trebuie să ai textul potrivit pentru a-l descifra.
Am adus jurnalul lui Harvey. E din aceeaşi vreme,
acelaşi blazon Maxwell.
Poate acest dispozitiv se va potrivi cu ceva ce a scris.
Bine, tot ce puteţi mânca, la preţul din timpul capsulei.
Ai auzit ceva de la Damon?
Nu, dar până acum sunt încurajată de lipsa focului iadului.
- Ce se petrece? - Vorbind serios,
pentru că faci parte din cercul nostru de încredere,
diavolul e în oraş.
Arcadius? E în Mystic Falls?
Asta e... năucitor.
- Şi foarte periculos. - Tocmai de asta ar trebui să ai
un plan de asigurare supernatural.
Eu doar îţi ofer o alternativă.
Nu este o alternativă, Caroline. E viaţă sau moarte, atât.
Te referi la a te transforma într-un vampir.
Alaric mi-a spus totul.
Tot ce ar trebui să fac e să-ţi beau sângele?
Şi să mori.
- Nu că asta e scopul. - Dacă nu te superi că te întreb,
cum e să fii tu?
Ei bine, când eşti trist, eşti trist, nu te voi minţi.
Dar...
te simţi mai puternic decât credeai că te poţi simţi.
Mai îndrăzneţ. Şi totul e amplificat.
Emoţiile, poftele, bucuria...
Şi durerea.
Multă violenţă şi crime.
E o alegere pe care nu o poţi lua înapoi vreodată.
E o alegere pe care o vei regreta mereu.
Unii nu o regretă.
Dacă luăm totul în calcul, cred că am ajuns bine.
La naiba.
Da? La ce te aşteptai? Am căzut pe el
- după acea săritură. - Păcat.
Nu mai am nişte poze epice cu zborul în gravitaţie zero.
Nu-mi aduc ca lista mea să includă
"să am o pensiune în nordul New York-ului."
Am cumpărat-o acum câteva luni cu banii pe care mi i-a lăsat tata.
Nimeni nu ştie despre asta. Putem ţine clopotul aici.
Genial.
Ce te-a făcut să cumperi o casă în mijlocul pustietăţii?
E escapadă romantică pentru noi?
Ce gest frumos.
Îmi face lănţişorul de râs.
Nu am cumpărat casa pentru tine.
- Ar trebui să-mi fac griji? - Probabil că nu.
Dovedeşte-mi asta şi fă-mi turul
fiecărei camere?
Uiţi ceva foarte important.
Enzo St. John, te invit înăuntru.
Stai.
E ceva ce mi-am imaginat.
Într-o zi vom face asta pe bune.
Mulţumesc, draga mea.
Şi-ţi mulţumesc pentru ziua asta.
- A fost suficient? - A fost perfect.
Dar faptul că sunt moduri infinite
prin care oamenii îşi tentează moartea pentru divertismentul lor
- mă amuză mereu. - Nu-ţi face griji.
Şi tu vei fi un om prostuţ în curând.
- Dacă încă mai vrei asta.. - Da, sigur că vreau.
- Nu mă crezi? - Nu ştiu.
Până destul de curând, existenţa ta ca vampir nu a inclus nimic bun.
Poate ai nevoie de mai mult timp să-ţi trăieşti viaţa de vampir
- din plin. - Nimic din ce aş putea face ca vampir
ar fi mai bun decât să fiu om cu tine.
Nu trebuie să faci asta pentru mine.
Ştiu asta. Dar soarta ne-a adus aici,
şi nu ne mai opreşte nimic.
Nu am nici urmă de îndoială.
De fapt, de ce nu o facem deja?
Ce vrei să spui?
Că după ce punem acest clopot afurisit într-un loc potrivit înăuntru,
hai să luăm o seringă goală,
şi să mergem spre depozitul unde e Elena în Brooklyn.
Despre asta...
Planul "B" nu a mers. Avem nevoie de un plan "C".
- Ce a fost greşit la planul "B"? - Se pare că
diavolul nu poate fi ucis. Cel puţin nu dacă smulgi inima.
Sau dacă-i dai foc.
Am crezut că ai spus că nu vei încerca nimic prostesc.
Când am promis asta? În apărarea mea,
şi-a făcut singur astea. Nemernicul e mai dur decât pare.
Cred că după 4000 de ani a învăţat câte ceva.
E nemuritor.
Nu poate fi ucis.
Deci, trebuie să schimbă ecuaţia.
Cum?
E un singur lucru care poate face nemuritorii muritori.
Nu. Nu, nu.
Nu ne atingem de leac. Nu-mi risc viitorul cu Elena.
Care e riscul mai mare,
să faci diavolul să fie muritor ca să-l putem ucide,
sau să-l lăsăm să fie nemuritor
şi să aşteptăm să ne ucidă el?
Tot ce trebuie să facem e să-l capturăm pe Cade...
Vorbeşti despre diavol.
Îi dăm leacul, devine muritor.
Apoi altcineva îi va lua sângele.
Asta-l va face să îmbătrânească 4000 de ani
şi va fi praf şi pulbere.
Realizezi că dacă leacul din corpul Elenei,
acea fiolă este singura noastră doză.
Şi nici nu ştim dacă va merge pentru Cade.
Asta e cea mai bună şansă a noastră să-l recuperăm pe Stefan.
Nu veri asta?
Nu, asta vrei tu. Ştii ce vreau eu?
Vreau să-mi repar fratele, vreau să scap de diavol,
şi-mi vreau viitorul cu Elena. Dar nu voi deveni om
în timp ce ea doarme decenii întregi.
Nu va trebui să iei leacul chiar acum. Enzo îl va lua de la Cade,
şi ani mai târziu,
- tu-l poţi lua de la Enzo. - Enzo?
Enzo? Ce...
L-a întrebat Bonnie. A spus da.
- Urmau să-ţi spună. - Înainte sau după ce-l furau de la mine?
Nu-ţi aparţine ţie. Este în sângele Elenei.
Ea ar vrea să ne salveze pe toţi şi ştii asta.
Oricum, am făcut calculul.
- Cred că merge. - Cum de eşti aşa sigură?
Nu este despre a fi sigur.
E despre a folosi ce avem.
Asta dacă nu ai un plan "D".
Nu, nu am.
Lui Bonnie nu-i va plăcea asta.
Ascultă-mă, bine? Cade ca nemuritor, groaznic de indestructibil.
Cade ca muritor, un mare semn al întrebării.
Deci, dacă-i dăm leacul lui Cade, şi-l facem muritor,
poate fi singura şansă de a scăpa de el.
"Poate fi" nu e foarte convingător.
Dacă ai alte idei despre cum am putea învinge diavolul, Bonnie,
- te ascult. - În sfârşit îl am pe Enzo,
fără toată nebunia. Vom începe o viaţă împreună.
Avem nevoie de leac pentru asta, şi ştim că va funcţiona pentru el
aş cum trebuie, fără semne de întrebare.
- În plus, dacă te înşeli? - Atunci şi eu pierd tot.
Dar e o miză mult mai mare decât eu, sau tu, sau Enzo.
Înţelegi ce-mi ceri să fac?
Măcar îţi cer.
Tu urma să-i dai leacul lui Enzo fără să-mi spui.
Scuze, voiam să mă pun pe mine pe primul loc, măcar o dată.
- Voiam doar să fiu fericită. - Ştii ce aş vrea eu să fim amândoi?
În viaţă. Dar nu mai avem opţiuni.
- Trebuie să fie o chichiţă. - Asta e chichiţa.
Nici mie nu-mi place, Bonnie. Urăsc că asta se întâmplă din vina mea,
dar eu ne-am băgat în asta, şi eu ne voi scoate.
Mai eşti aici, Bon?
- Da. - Adică "Da, sunt aici.
- Îl vom doborî pe Cade împreună"? - Am zis da, bine?
O vom facem. Îi vom salva pe toţi, dar nu pe noi,
din nou!
Ai găsit vreun mesaj secret?
Cam da.
Sunt stiluri diferite de scris, ceea ce indică un fel de
comunicare între doi oameni, cel mai probabil în secret.
Mesajele nu au importanţă.
"Azi a fost frig. Recoltele sunt abundente."
Parcă e un cod în cod.
Dacă-i poate da cineva de cap,
pariez pe tine.
Şi,
în caz că vrei să-mi accepţi
oferta anterioară.
- Asta un ingredient special? - Sucul de limetă ascunde gustul.
Este un plan de asigurare interesant.
Eşti surprinzător de relaxat
despre existenţa supernaturalului.
Glumeşti? Voi primi o diplomă
în studii oculte. Trăiesc pentru asta.
Da, dar cum ajunge cineva să aleagă asta
ca subiect de studiu?
Cumva din cauza familiei mele.
Generaţii întregi, am crezut că suntem blestemaţi.
Faliment, depresie, probleme de sănătate...
Ce vrei tu, noi ne-am luptat cu asta.
Părinţii mei au fost primii care au spart tiparul.
O căsătorie minunată, cariere de succes,
doi copii buni.
Şi apoi...
tata şi sora mea mai mică au murit într-un incendiu.
A fost de parcă am fi fost blestemaţi din nou.
Doamne, îmi pare aşa rău.
M-am ascuns în bibliotecă să fac faţă.
Am vrut să găsesc un fel de dovadă că au găsit pace.
Şi apoi într-o zi am avut un vis ciudat.
Jucam baseball, în centrul terenului, aşa cum am jucat în liceu.
Sora mea era în tribune. Purta un pulover de Crăciun urât
de care râdeam mereu.
A zâmbit şi apoi mi-a făcut cu mâna.
Şi am ştiu că e bine.
Şi apoi, desigur, voiam să ştiu ce înseamnă asta.
A fost posibil să-i fi simţit spiritul?
Ce alte forţe supernaturale sau mistice
mai sunt pe lume.
De aici studiile oculte.
Ai vreun sfat despre cum să facem faţă diavolului?
Să te asiguri că stă în iad este un loc bun de început.
Stai pe loc!
Fura de la angajaţii lui.
Celălalt era un fustangiu.
Arcadius.
Nimeni nu mai trebuie să moară.
Ţin să te contrazic.
Uite alt hoţ.
Opreşte-te!
Cei dintre voi care simţiţi că sunteţi oameni buni,
fără păcate, puteţi fi scuzaţi.
Veniţi cu mine, cu toţii.
Unde este reprezentantul meu reticent?
Ai spus că am până la apus,
micromanagere.
Ar trebui să-mi mulţumeşti.
Îţi fac treaba.
Am presupus că alegerea ta erau cei o sută.
Asta dacă nu mă înşel.
Poţi încheia asta acum şi aici
cu un suflet anume.
De ce vrei să mor?
Te-am supărat cumva?
Nu, dar eşti importantă pentru că eşti iubita lui Stefan.
Fratele tău a înţeles alegerea din prima.
- Nu depinde de Stefan. - Nu alegerea ta.
Alegerea lui.
Cum adică alegerea "lui"?
Sarcina pe care v-am dat-o amândurora
a fost să ucideţi 100 de oameni
sau să o ucideţi iubita fratelui.
Stefan a ales opţiunea "B," care a fost să-ţi ucidă iubita.
- Stefan nu ar răni-o pe Elena. - Îl subestimaţi.
Stefan a plecat spre New York fără să se gândească de două ori.
A acceptat imediat să o ucidă pe Elena.
Ok...
bine.
O, Doamne.
- Fericit? - Da,
şi nu. Ea nu se pune.
Ea a fost o femeie bună, sufletul ei nu-mi foloseşte.
Dar m-am bucurat să te văd muncind.
Ţi-am dat trei crime demne.
Mai ai încă 97.
Şi apoi îl trimiţi pe Stefan acasă?
Nu, nu m-ai înţeles.
Cota ta este separată de cea a fratelui tău.
Tu ai luat alegerea ta, el pe a lui.
Nu. Nu, nu.
Nu, nu. Fac tot ce vrei,
- opreşte-l! - Vremea de negocieri s-a terminat.
Acum întoarce-te la muncă.
- Stai, vin cu tine. - Scuze, Blondie.
Tu mă vei încetini dacă trebuie să-l rănesc.
Ştii, este aşa bine să ştiu
că orice ai spune nu mă va deranja.
Atunci de ce mi-ai răspuns la telefon?
Din acelaşi motiv pentru care oamenii schimbă programul când se plictisesc.
Pierd timpul până noua mea prietenă termină actele.
- Stai, faci acte? - Da.
A primit totul de la biroul grefierului
şi voi pleca după ce
semnează pe linia punctată.
Despre ce vorbeşti?
Trebuie să legalizezi pagina asta. Unde e ştampila.
Deci, Elena e aici?
Pentru ea ai cumpărat casa asta.
Am mutat-o din depozitul din Brooklyn
după ce tu şi Damon aţi dispărut... pentru siguranţa ei.
Am auzit discuţia ta cu Damon.
Are dreptate.
Nu e vremea să fim egoişti.
E mai important să-l învingem pe Cade.
Suntem aşa aproape de a avea tot ce vrem.
E chiar aici...
şi nu putem lua.
Vino aici, dragoste.
Niciodată nu e rândul meu.
Mereu renunţ.
Mereu fac ce trebuie...
pentru ceilalţi.
- Vrei să păstrezi leacul? - Nu. Vreau să ajut.
Vreau să-l folosim pe Cade.
Dar e naşpa.
Altruismul tău este parte din ce te face pe tine tu.
Şi voi fi alături de tine orice ar fi.
Îmi pare rău că am clădit acest viitor pe care poate nu-l putem avea.
Bonnie... voi îndrăgostit de tine
chiar dacă rămân vampir. Tot putem avea acel viitor.
Putem trăi aici, în casa asta.
Putem găti cina în fiecare noapte în bucătărie.
- Să dansăm lângă foc. - Voi cânta la chitară.
Te voi vedea cum îmbătrâneşti şi încărunţeşti.
Şi vei fi la fel de frumoasă atunci
cum eşti acum.
Nu am nevoie de leac să fiu fericit.
Am nevoie doar de tine.
Felicitări. Eşti pe cale să devii mândrul proprietar
al casei sigure a lui Bonnie Bennett.
Acum să mergem să salvăm lumea.
Enzo!
Încă ceva.
Îmi faci favoarea de a mă invita înăuntru?
Am trimis acasă ultimul timp
după ce l-am constrâns să uite ce s-a întâmplat azi.
Super. Acum ne putem preface că azi nu s-a întâmplat,
cu excepţia oamenilor care au murit.
Ştii ce?
Am avut câteva zile proaste.
Nu am nevoie să mă judeci tu.
Sunt sincer.
Bine? Atârn de un fir de aţă.
Tot oraşul atârnă de un fir de aţă.
Ăsta nu mai e oraşul în care am crescut.
E la fel cum era atunci.
Dar nu ştiam lucruri pentru că eram copii,
ne jucam jocuri şi îngropam fotografii vechi.
Adulţii ne-au ascuns acest întuneric, Matt.
Dar acum noi suntem adulţi.
Şi tu faci parte din întuneric.
- Asta nu e corect. - Da, spune-le asta
cadavrelor de care au uitat cei constrânşi de tine.
- Asta nu are sânge în ea, nu? - Nu, nu.
Nu vreau viaţa aia, nu după ce am văzut azi.
Îmi pare rău că ai fost implicat în asta.
Să nu-ţi pară. Am ales să fiu aici.
Ciudat. Acest ultim mesaj este într-o limbă diferită.
- Ce spune? - Nu ştiu.
Seamănă cu latina,
dar e şi puţin gotic, poate şi ceva prusacă veche.
Ştii ce? Trebuie să verific asta, şi să iau ceva de la bibliotecă.
Aproape am uitat.
Am stat puţin cu Societatea Istorică azi,
şi au găsit un alt obiect Maxwell în capsulă.
Ar trebui să-l ai tu.
Îţi scriu când ajung înapoi la Armory.
Te întorci la muncă? Tu dormi vreodată?
Voi dormi când mor,
ceea ce se va întâmpla eventual pentru că sunt om.
Şi intenţionez să rămân aşa dacă pot.
Dacă nu cumva conduci o aeronavă,
- nu mă vei ajunge la timp. - Donovan a cerut nişte favoruri.
Poliţia din New York e în drum spre depozit acum.
Dar eu nu merg în Brooklyn.
Elena e în nordul New York-ului.
Ce... cum de e posibil?
- Acolo a ascuns-o Bonnie. - Unde a ascuns-o Bonnie?
De unde ai şti asta?
Damon, lucrăm pentru un mediu. Ai uitat?
Cade mi-a spus că s-a întâlnit cu Bonnie la cafenea de dimineaţă
şi i-a citit mintea.
Acolo a văzut adresa casei sigure.
Nu a fost prea greu să dau de agentul ei imobiliar.
Dar actele proprietăţii au durat aşa mult.
Intră.
Te invit înăuntru.
Nu are rost, dragoste.
Trebuie să luăm leacul şi să plecăm.
- Te descurci? - Voi încerca.
- Stefan... ascultă-mă. - Să ghicesc.
Vei apela la umanitate mea
şi la legătura frăţească.
"Gândeşte-te la Elena." Bla, bla, bla.
Nu trebuie să te gândeşti la nimic, doar întoarce-te.
- Ne întâlnim unde vrei. - Da? Şi apoi, ce?
Apoi, orice furie ai simţi,
- o poţi vărsa pe mine. - O vărs pe tine.
Sunt pe cale să o ucid pe Elena.
- Stefan. - De fapt, Waze spune
că voi ajunge acolo în cinci minute.
Nu trebuie să faci asta pentru Cade.
Nu fac asta pentru Cade. Fac asta pentru mine.
- Poftim?! - Când Cade a sugerat asta
mi-am spus, "Doamne, eu de ce nu m-am gândit la asta?"
Ştiu de ce. Pentru că am fost prea ocupat să am grijă de fratele meu.
Nu trebuie să mai ai grijă de mine vreodată.
Mă descurc. Sunt bine.
Voi avea grijă de amândoi, Stefan.
Ba nu, Damon. Nu eşti capabil de asta,
dar vei încerca să te bagi în tot
atâta timp cât suntem legaţi prin ea.
De-aia vreau ca Elena să dispară.
Jur pe Dumnezeu, Stefan, dacă o răneşti,
eşti mort pentru mine.
Ăsta e scopul meu.
Vreau să o ucid pentru ca tu să mă învinovăţeşti,
pentru că apoi te vei opri din a încerca să mă salvezi
şi voi scăpa de tine pentru totdeauna.
Nu asta e soluţia, frate.
Nu o implica pe Elena în asta. Te implor, Stefan.
Ascultă-te. Eşti patetic.
Ea e miezul tuturor problemelor tale, şi, desigur, ale mele.
Încă se bagă între noi,
ceea ce e nebunesc dacă te gândeşti la asta,
pentru că, sincer să fiu, în marele plan,
ea nu e aşa specială. E doar o fată naivă.
E o fată naivă şi umană care va fi uşor de ucis.
- Stefan. - E deja în coşciug,
pregătită şi gata. Mă gândesc la ceva simbolic.
Poate voi găsi o cadă în care să o înec.
Să ajungem de unde am plecat.
Nu poţi face asta. Nu o vei face.
Ba da, pot şi o voi face...
şi de abia aştept.
Stefan.
Stefan!
- Eşti bine acolo? - Da.
Dar mi se pare ciudat să-i fac asta.
Nu o expertă la a lua sânge.
Prostii. Sunt sigur că te descurci de minune.
Cât sânge ar trebui să iau?
Leacul are nevoie de o doză minimă?
Crezi că e destul?
Enzo?
Serios?
Dă-mi drumul.
De ce-ţi pasă de ce păţeşte Elena?
Într-o clipă vei muri şi tu.
Iar tu vei fi om.
Enzo! vei fi om.