Tidligere i The Vampire Diaries...
-Lige dræbt hele din familie -Hvem kalder deres barn Malakai
Som om de forventer, at jeg bliver Djævelen.
Jeg knyttede Elenas liv til dit.
Og reglen er, at så længe du lever, vil Elena sove.
Du vil være et menneske.
Du har vel hørt legenden om Arcadius?
Du kender ham ved et andet navn, Djævelen.
-Cade! -Hvordan er du her?
Klokken ringede 11 gange. Nok til at aflægge et besøg.
Jeg kom bare for at skifte, før jeg tager hen til Bonnie.
Jeg har brugt den sidste time på at finde ud af, hvad jeg skal sige.
Hvis jeg ikke kan tilgive mig selv, forventer jeg ikke, at hun kan.
Bonnie er et langt bedre menneske end du og jeg.
Hvad er det her?
Et relikvie fra Cades skabelse, det er måden at tilintetgøre ham.
Det er der en vis poesi i.
Lad os planlægge at dræbe Djævelen.
Jeg er ked af at afbryde,
men hvad hvis jeg sagde, at jeg har en bedre idé?
FOR TRE DAGE SIDEN
Far, rejs dig.
Kom nu, far. Gør noget.
Ni. Den bliver varmere. Ti.
Far, kom nu! Elleve!
Hej. Hvor er jeg?
Mystic Falls. Grillen.
Åh, gud.
Er det for sent at bestille mad?
Øl. Burger. To burgere. Nej.
Nej. To øl, tre burgere.
Er fritterne gode? Jeg husker dem som bløde.
Og en hotdog! En hotdog.
Er det skørt? Fint. Jeg gør det. Hotdog mig.
Det er min særlige dag, jeg er her
og ikke i Helvede, og det betyder,
at jeg er i live, så... Tak.
Ja. Godt.
Den smager ikke af noget.
Kom nu, mand.
Hvorfor kan jeg ikke smage noget?
Kom nu. Kom nu.
Kom nu.
Jeg kan ikke mærke noget.
Jeg er her ikke. Jeg er ikke i live.
Okay, her er din øl.
Motus.
Nå...
I det mindste kunne jeg mærke det.
Er det ikke sært?
Jeg kan stadig røre ting. Jeg er ikke et spøgelse.
Nærmere et psykisk aftryk.
Fanget mellem dimensioner takket være Helvedes klokke.
En fod på Jorden, den anden i Cades mareridtsverden.
På flugt, under jorden.
En overløber, der kun afhænger af sin forstand.
"En overløber." Sjovt.
Jeg kan stadig bruge magi, hvis jeg kanaliserer mig selv.
Det er som at have mobilsignal på Mars.
Du myrdede min kone.
Forlovede.
Det var midt i ceremonien, så vidt jeg husker.
Men ja, en kæmpe...
Kæmpe fejl.
Det forstår jeg nu. Det gør jeg.
Motus.
-Vrøvl. -Har du svært ved at koncentrere dig?
-Nej. -Ric, hej. Jeg har nogle spørgsmål.
Begyndende med...
Hvordan helvede er du her?
Det kan du vel fortælle mig?
I ringede med en kæmpe klokke,
og pludselig kunne jeg se Mystic Falls, så jeg gik mod den.
Og her er jeg... Sådan da.
-Sig det ikke til Cade. -Var du i Helvede?
Ja, du dræbte mig. Jeg er vist på venteliste til Himlen,
men de besvarer ikke mine opkald.
Du havde en bedre idé end at dræbe Cade med dolken her.
Find en måde at få mig helt ud af Helvede,
så hjælper jeg med at dræbe Cade.
Vi klarer den uden dig.
Hvad, hvis jeg fik Elena tilbage?
Lad os lytte, Ric.
Knægten er sociopat.
-Du får os alle slået ihjel. -Ikke nødvendigvis.
Så værsgo, Damon, og mens du forsøger
at snyde Djævelen, barrikaderer jeg mig her
med mine to piger, som Kai ville myrde,
-før de var født. -Jeg har ikke glemt det, Ric.
Når han røber det, jeg vil høre, sender jeg ham tilbage til Helvede
i småstykker, det lover jeg.
Hvad du end vil gøre, så gør det langt herfra.
Hvad med lidt tiltro?
Hvad med at gemme det spørgsmål
til nogen, der aldrig har dræbt dig?
Hej, det er Bonnie. Læg en besked.
Hej, det er mig.
Jeg ringer bare for at sige...
Godmorgen.
Jeg ved, Stefan ville aflægge dig et besøg i aftes,
og eftersom han aldrig kom hjem,
gik det enten rigtig godt,
eller slet ikke.
Jeg vil meget gerne høre din stemme,
men hvis du ikke er klar til at tale, så forstår jeg det godt.
Hvad du end har brug for.
Hvis du har brug for tid, plads...
Litervis af rødvin.
Jeg er her for dig.
Med eller uden Stefan.
Hvad kan jeg hjælpe med, sherif?
-Jeg har brug for din hjælp. -Virkelig?
Selvom jeg er del af det mørke, der ødelægger Mystic Falls?
Undskyld, at jeg sårede dig, okay?
Vi har større problemer lige nu.
Tre borgere fra Mystic Falls ringede i morges
for at melde gamle forbrydelser.
Forsvindinger, døde sager... Stefan var indblandet i dem alle.
En af dem tænkte endda, at han var vampyr.
-Hvad? -Jeg har hentet dem
ind på stationen og adskilt dem for at holde alle i ro lige nu.
-Hvordan ved de det? -Aner det ikke.
De sagde, at minderne kom tilbage for få dage siden.
Åh, gud.
Da Stefan blev et menneske,
begynde alle dem, han har tvunget, at huske.
Hallo!
Hvem er du?
For fanden da.
-Dorian? -Dorian Williams.
Du kalder mig ved mit fulde navn.
Kom så.
Jeg går ingen steder med dig.
Kom.
Okay, Dorian Williams.
Du arbejder med Ric. Jeg kender dig knap nok.
Hvorfor sigter du på mig?
Fordi jeg vågnede i går
og begyndte at huske.
Huske hvad?
Første gang vi mødtes.
Det var på Arsenalet for nogle måneder siden.
Som du sagde, kender vi dårligt hinanden,
så du ved nok ikke, at jeg mistede min far
og min søster i en brand for syv år siden.
Det blev aldrig nævnt.
-Det er jeg ked af. -Vær ikke det.
For det er ikke det, der skete.
Det er den historie, den løgn, der begyndte at falde fra hinanden
over de sidste dage, da jeg huskede,
at du var der.
Hvad beskylder du mig for?
Min familie boede i Knoxville.
Jeg var til en forsamling med skolen.
Da jeg kom hjem,
var døren revet af hængslerne, og du var der.
Badet i blod.
Min far.
Min søster.
Deres hoveder.
Du gik hen til mig og så mig i øjnene.
Jeg kunne lugte deres blod i din hånde,
da du bad mig glemme, at vi havde mødt hinanden.
At komme videre med mit liv.
I næste øjeblik gør jeg netop det på bagsædet af en politibil,
mens jeg ser mit hjem brænde ned.
Jeg rejste gennem Tennessee
med nogen ved navn Klaus Mikaelson.
Jeg måtte gøre ting for at vise mit værd for ham.
Ting, jeg har prøvet at glemme.
Du myrdede mine kære,
og så husker du dem ikke engang?
Deres navne var Robert og Tina Williams.
Jeg glemmer aldrig mine ofres navne.
Men du gad ikke huske mit.
Hvis man ikke myrder nogen, er de så teknisk set ikke ofre?
Undskyld.
Undskyld er ikke nok.
Begynd at grave.
Enzo.
Enzo, hør mig nu.
Jeg har ikke adgang til magi, så du må møde mig halvvejs.
Vær nu rar.
Et tegn.
Hvad som helst.
Hvad har du brug for?
Jeg ringer bare for at høre, om du er okay.
Det er jeg ikke. Men du har lagt ni beskeder,
så du vil tydeligvis noget.
Jeg vil ikke noget. Jeg... Jeg er her bare for dig.
Urelateret,
har du gjort fremskridt i at få Enzo ud af Helvede?
-Hvad? -Jeg siger bare, at Cade slap ud.
-Hvorfor skulle Enzo ikke? Cade brugte Maxwell-klokken.
Hvilken vi ikke kan bruge nu,
medmindre du vil bombe Mystic Falls igen.
Jeg er ikke længere en aktiv heks.
Men du giver heller ikke op, Bonnie.
-Hold op. Ved du hvad?
-Ting tilbage, når du ikke... -Nej, vent.
Læg ikke på, Bonnie, undskyld. Jeg ville ikke være uforskammet...
Jeg håbede bare, at du havde en løsning om Enzo,
fordi jeg har måske også brug for en løsning til en anden.
En anden som...
Lad os sige, at jeg havde en semi-spøgelsessituation.
Nogen halvvejs inde i vores verden, der gerne ville blive her.
-Lad mig hilse. -Hvad? Hold kæft.
Det er alt sammen hypotetisk, Bonnie,
men hvad, hvis der var en måde at frakoble dit liv fra Elenas?
Og hvad, hvis den lille pris var, at vi befriede en sjæl fra Helvede?
For det første, med "os," mener du mig.
For det andet er det skørt, for kun Kai kunne bryde den forbindelse,
og han har været død i årevis.
Hvem sidder ved siden af dig?
-Ikke nogen. -Virkelig?
Fordi jeg fik lige den særeste følelse.
Der er nogen hos dig.
Nogen, du ikke vil have, at jeg ved noget om.
Lad mig gøre det klart.
Selvom der var nogen her hos mig, måtte du ikke vide det
på grund af en vis tankelæsende Djævel,
der er på jagt efter undslupne sjæle.
Og hvad du ikke ved, kan ikke gøre os fortræd.
Åh, gud.
Sig, at du ikke taler om Kai Parker.
Selvfølgelig ikke. Hvorfor siger du dog det?
Fordi jeg kender dig.
Og jeg har en utrolig stærk følelse,
som jeg ikke kan forklare.
Er alt i okay, Bon?
Damon, før min bedstemor hjalp mig ind i heksekunsten,
sagde hun, at jeg var synsk.
Hvilket ville forklare, at jeg ved, at du skjuler noget.
Og hvorfor jeg stadig kan mærke Enzo.
Fint. Kan dine synske evner hjælpe nogen ud af Helvede?
Det aner jeg ikke.
Men Cade ville kende svaret.
Jeg spørger ham, hvordan jeg redder Enzo.
Dårlig ide, Bon.
Lød det, som om hun har savnet mig?
For omkring seks år siden
lå der en morder i en hospitalsseng med et skudsår.
Jeg skulle bevogte hans stue.
Der skete der særeste.
En intens fyr, underligt hår, gik lige hen til mig,
så mig i øjnene og sagde:
"Det er tid til en pause."
Jeg måtte ikke forlade min post,
men den måde, han sagde det...
Du blev vist tvunget til at adlyde.
Ja, noget i den retning.
Nå, men jeg kom tilbage, og morderen var væk.
Gæt, hvem der tog skraldet?
Jeg mistede mit politiskilt.
Jeg mistede min pension.
Jeg faldt af vognen.
Jeg er ked af, det skete for dig.
Men du glemmer den aften på hospitalet.
Du får styr på dig selv og vender dit liv.
Når du får en check fra Stefan Salvatore i posten,
stiller du ingen spørgsmål.
Du indløser den og bruger pengene fornuftigt.
Tak, betjent. Hvis du stadig føler dig som en politimand,
så ring.
Vi bør kontakte hans familie, så deres historier passer.
Du tager det utrolig flot. Hører du overhovedet...
Den forfærdelige effekt, én vampyr har på Mystic Falls?
Ja, Matt, jeg lytter.
Og jeg regner den ud.
Og jeg prøver at bevare kontrollen,
for jeg er den eneste, der kan rydde op i det her rod.
Du har mig lige, hvor du vil have mig.
Hvad du end ønsker, der sker, vil ske.
Men har du virkelig gennemtænkt det?
Siden min hukommelse kom tilbage,
er det alt, hvad jeg har kunnet tænke på.
Gør det ikke, Damon. Ikke for mig, for dig.
Hvad skal det forestille, omvendt psykologi?
Jeg er ikke et barn længere.
Og du er ikke vampyr, så du kan ikke kommandere med mig.
Helvede er ægte. Jeg har set det.
Og hvis du dræber mig, ender du der med mig.
Rend mig, okay?
Jeg falder ikke for dit nummer.
Alle dine venner taler om stakkels, selvhadende Stefan.
Som om at livet er den værste form for tortur!
Ved du, hvad der er værre end at leve med al den skyld?
At overleve mord. Og hvad er værre end at overleve?
At blive myrdet!
-Du har ret. -Lad være...
Lad ikke, som om du er på min side.
Jeg er ikke på din side. Det kan jeg ikke.
For du vil aldrig forstå,
hvordan det er at være opslugt af en konstant sult.
Eller at have en kontakt i hjernen, der kan gøre dig til et uhyre.
Og indtil i går anede jeg ikke, hvordan det føltes
at være hjælpeløs overfor det.
Så nu hvor du er et menneske, tror du, at du er en af os?
Mand.
I den virkelige verden får folk som dig nålen.
Slut, færdig! Du får ikke lov til at gå omkring og være god!
Hvad skal jeg ellers gøre?
Du skal tage til Helvede.
Permanent.
Tro mig, det er jeg.
Jeg prøver bare at bøde for det, jeg kan,
-før den dag kommer. -Hvad rager din frelse nogen?
Skaden er sket, Stefan!
De døde er døde.
Hvordan skal jeg komme videre, velvidende at du er i live?
At du er afholdt?
Du skal ikke...
Hvor længe skal vi blive her?
Forhåbentlig kun for i nat, skat.
-Måske længere. -Jeg troede, I gemte jer.
Kan du forklare, hvorfor Twitter viser,
at CobraKai1972 lige har tweetet for første gang i fire år
-fra en diner? -Bedre spørgsmål,
hvorfor følger du ham stadig?
-Damon... -Bare rolig. Bonnie er på sagen.
Du har trukket hende ind i det.
Jeg håbede, at du ville maksimere følgeskaderne...
Okay. Vi tager en lille pause fra de sociale meder.
Efter som du tvinger mig til at være hos dig,
mens Bonnie snakker med chefen,
så kan jeg lige så godt nyde et par ting, ikke?
Ja. Selfietid.
Sådan.
Jeg får et par likes, mens vi venter.
Åh, nej.
-Det er nyt. -Hvad sker der med dig?
Jeg tror, jeg begynder at glide tilbage til H-e-l-vede.
Tag den her.
Jeg håber, at Bonnie finder ud af noget godt.
For min tid går.
Og hvis jeg ryger, gør din chance for lykke også.
Tak.
Er du okay, søde?
Ja. Laktoseallergi.
Må vi bede om nogle servietter?
Jeg føler, at jeg bliver trukket til Helvede med min tarm.
Jeg kan ikke tage tilbage.
Man brænder konstant, og spøgelser fra fortiden
kommer og trækker éns hud af, og på virkeligt dårlige dage,
står man ansigt til ansigt med Cade, hvilket er essensen af tortur.
Det er alt sammen metaforisk.
Udover ilden, det er bogstaveligt.
Tak.
Det lyder hårdt.
Vent, var du ikke dernede? Arbejdede du ikke med Djævelen?
Jeg så nok til at overbevise mig.
Men mit job med sirenerne var min måde at undslippe den ægte vare.
Sirener.
-Manner, var de lækre? -Ja, da.
-Hvis man er til kannibaldivaer. -Det tror jeg, at jeg er.
Men så snart man holder op med at fodre dem onde folk,
bliver det grimt. Også bogstaveligt.
Vent, er det det, der holdt dem i gang?
Onde mennesker?
Ja, det... Det giver så meget mening!
Hvis Helvede drives af ondskab, og jeg stadig er lidt i Helvede,
kan jeg måske sikre min plads på Jorden
ved at dræbe en ond person, som de sexede sirener gjorde.
Nævnte jeg, at jeg prøver at bevare min fremtid med Elena
ved ikke at dræbe folk?
Damon, hvis du tror, at et mord til forsegler din skæbne,
så har jeg nyheder til dig, du er langt bagefter i karma.
Jeg har en evighed til at opveje, hvad jeg har gjort.
Ja, og hvem ved, hvor længe jeg har tilbage.
Indse det, min ven, du har brug for mig.
Og jeg har brug for dig nu,
fordi jeg kan dårligt stå og slet ikke dræbe.
Okay, kom nu.
Kun én virkelig dårlig person, brug din bedste dømmekraft.
Gør det for mig, mand. Gør det for din bror.
-Gør det for... -Sig ikke Elena.
Okay.
Fint.
Han er god nok.
Hej, er alt okay?
Ja, alt er okay. Pigerne har det fint.
Vi har bare været på farten.
-Hvor er du nu? -I Arsenalet.
Hør, jeg tænkte, at vi kunne,
jeg ved ikke, komme forbi og møde dig derhjemme i aften?
Gud, Ric, det ville være fantastisk.
Jeg kunne bruge noget godt i mit liv lige nu.
Men vil du tage dem med til byen?
Mystic Falls er ikke 100% sikker endnu.
Måske er 100% ikke et realistisk mål.
Vi må stadig holde dem i sikkerhed.
Det gør vi. Det bliver godt at komme hjem.
Og jeg har brug for forældreråd.
Om hvad?
Jeg forklarer, når jeg ser dig.
Hold op med at kigge på mig.
Jeg gætter på, du aldrig har skudt nogen?
Fordi jeg stirrer?
Nej, fordi du skød forbi.
Du ramte ikke noget livsvigtigt.
Det vil tage tid at forbløde.
Bare ti stille, okay? Hold op med at tale.
Fint.
En kugle i hovedet klarer det.
Eller i hjertet,
hvis du vil undgå svineriet.
Hold kæft, sagde jeg! Okay?
Jeg prøver at gøre det lettere, Dorian.
Klem den så hårdt, du kan. Klem den.
-Hvad laver du? -Hvad ligner det?
Intet signal. Laver du sjov?
-Dorian, det er okay. -Nej. Nej, det er ej.
Bare klem. Kan du røre dig? Du må op, kom. Kom så.
Klem, kom så.
Hvordan vidste jeg, at du var her?
Simpelt. Vi deler bånd nu.
En bevidsthed om hinanden.
For en, hvor gaven er så ny,
er du ret stærk.
Jeg føler mig ikke stærk.
Jeg forstår intet af det her,
men jeg må bare vide det.
Hvordan får jeg Enzo ud af Helvede?
Hvorfor spørger du ikke ham?
Jeg håber ikke, at du vil brænde mig.
Jeg ved, at du gør den slags.
Det ville være en dum måde at begynde vores lektion.
Vil du lære mig at kontakte Enzo?
Jeg vil give dig en forståelse af, hvad du er blevet til.
Du havde en stærk, traumatisk opvågning,
ganske som jeg havde.
Mit sande jeg sprang frem i dødsøjeblikket.
Ligesom Helvede og evig lidelse.
Jeg er stor den af del af den psykiske dimension, som den af mig.
Og hvis du vil finde Enzos sjæl,
må du åbne dit sind for mig.
Sammen kan vi kontakte ham.
Jeg er klar.
Husk det øjeblik, hvor Enzo døde.
Tænk ikke kun på Enzo, men hvordan det føltes.
At blive forrådt af din ven.
At miste din kærlighed, din lykke.
Tænk på Enzo.
Tænk på, at han dør uden grund.
Tænk på hans drømme
og på hans lykke.
Hvad føler du?
Raseri.
-Smerte. -Omfavn det.
Det er kilden til din kraft.
Enzo!
-Bonnie. -Enzo.
Koncentrer dig.
Lev i traumet.
Kald hans navn.
Enzo.
Bonnie.
Åh, gud.
Enzo, jeg troede ikke, at jeg ville se dig igen.
Du må væk fra Cade.
Han prøver at finde mig gennem dig.
Han vil have min sjæl i Helvede.
Jeg forstår ikke. Hvis du ikke er i Helvede, hvor så?
Stol ikke på ham.
Hvad så du?
Var det Enzo?
Nej.
Hvorfor er du så så oprevet?
Fordi jeg genoplevede smerten ved at miste ham.
Tak for lektionen.
Jeg er ked af at høre om din niece, hr. Fell.
De siger, at aneurismer er helt smertefri.
Det ville være som at falde i søvn.
Tak, fordi du kom.
Stakkels Violet.
Den pige og hendes familie fortjener så meget mere
end en såkaldt aneruisme.
Jeg ved ikke, det var nu en ret god løgn.
Du skulle se hvor mange "dyreangreb," din mor meldte.
Det har nok ødelagt camping for en hel generation i Mystic Falls.
Hej, Dorian, hvad så?
-Jeg har gjort noget slemt. -Vent. Hvad taler du om?
Jeg bortførte Stefan, kørte ham langt væk og prøvede at myrde ham.
Der er så meget blod. Jeg har brug for din hjælp.
Rolig. Hvor er du? -Ved Pineridge Road,
et sted nær det forladte kraftværk.
Hold ham vågen. Vi er på vej.
Har du det bedre?
Hør jer, din lille lort. Jeg dræber ikke for sjov længere.
Så hvis du ikke kan sige, at hans død betød noget,
gør jeg det her lokale til dit personlige Helvede.
Okay.
Jeg har det lidt bedre.
Med tryk under "lidt."
Hvis toget skal fortsætte mod Elenaby,
så må du finde mig nogle flere onde mennesker at æde.
-Okay? -Hold fast i den tanke.
Jeg holder.
Hvorfor følger du efter mig?
Fordi jeg ikke er færdig med dig.
Jeg har tænkt, hvad der blev af Enzos ånd,
siden han døde,
og nu har jeg endelig et svar.
Da Enzo døde, skreg du.
Og der skete noget enestående i din største smertes øjeblik.
En stærk psykisk energi skabte en hel verden.
En privat dimension,
forbundet kun til dig.
Skjult, selv for mig.
Ved du, hvor sjældent det er?
I mine årtusinders liv har ingen nogensinde gjort,
hvad du gjorde.
Hvad jeg gjorde.
Men desværre tilhører Enzos sjæl mig.
-Lad mig være. -Så ikke kun skjuler du Enzo fra mig.
Men du tror, at Kai Parker kun være et sted i verden.
-Hvor længe har du troet det? -Jeg ved intet med sikkerhed.
Hvis du tror, at du kan skjule ting fra mig,
forstår du virkelig ikke, hvorfor de kalder mig Djævelen.
-Kom nu. -Er du okay?
Spørger du seriøst om det? Nej, jeg er ikke.
Jeg troede, at jeg ville det her, men...
Der en stor forskel på at ville slå nogen ihjel og faktisk at gøre det.
Hvordan helvede skulle jeg vide det?
Men hvis du dør, hvad sker der så med mig?
Det er vist ikke min beslutning.
Kom nu. Nej...
Stefan.
Det er slemt.
Undskyld.
-Gid, jeg ikke havde gjort det. -Ja.
Jeg kender følelsen.
Stefan, gør det ikke. Kan du høre mig? Stefan.
Stefan!
Stefan.
Vågn op, Stefan. Kom nu, Stefan.
-Åh, gud. -Hjælp os.
-Du kan kurere ham med dit blod. -Stefan tog kuren.
Mit blod vil ikke hele ham længere.
...hele ham længere.
Vi mødes igen.
Indrømmet, hurtigere end jeg troede.
Hvad er det her? Hvor er jeg?
Du er ved at dø, Stefan.
Vi er i rummet mellem dine sidste hjerteslag.
-Mellem denne verden og din skæbne. -Nej.
Hvorfor er du så overrasket?
Du er dødelig. Din død er uundgåelig.
Men det behøver ikke ske i dag.
Giv slip.
Det bliver så meget lettere.
Jeg kan ikke.
Jeg har for meget at bøde for.
Jeg mente, at det ville blive lettere for Caroline.
Har du nogensinde overvejet,
hvad dine forsøg på frelse vil betyde for hendes liv?
Halvtreds år med at følge dig rundt.
Med at hjælpe dig gribe efter et mål, du aldrig vil nå,
mens du bliver gammel,
en byrde.
Du er bundet til Helvede, Stefan.
Hvorfor skulle hun være det?
Hvis du virkelig elsker Caroline,
befrier du hende fra den lidelse
og giver hende det liv tilbage, som hun skulle have.
Et udødeligt liv.
Uden dig.
Vil du stadig hellere klynge dig til den skrøbelig eksistens?
Jeg er vel stædig.
Jeg vil leve.
Ja,
det er kun menneskeligt.
Du klarer dig.
Jeg elsker dig så meget.
Du klarer den.
Lad os se, hvad vi har her.
Se. Endnu et fiskested.
Der er en advokat i nærheden.
Meget for pengene. Har jeg ikke ret?
Jeg har ret.
-Glem de tilfældige mord. -Jeg var ikke færdig.
Jeg ved, hvordan vi redder dig. Men vi er under tidspres.
Ser du, chefen fandt ud af, at du er her.
-Cade kommer efter dig. -Vent... Er han på vej nu?
Jeg ved ikke præcis hvornår, men du ved, at han er utålmodig.
Okay. Hvad gør vi?
-Jeg ved, hvad vi gør. -Fortæl mig det.
Vi må finde en måde at frelse dig.
Så du ikke behøver ende i Helvede.
-Hvad taler du om? -Jeg taler om bod.
Jeg taler om en kæmpe, ædel gestus af uselvisk generøsitet.
-Jeg hader det allerede. -Du skal bruge noget,
der skubber dig ud over kanten i Cades øjne.
Noget, der vejer op for al den smerte, du er skyld i.
Og hvad har el jefe i tankerne?
Det er ikke op til ham. Det er op til mig.
Folk tilgiver.
Og når de gør, er frelse muligt.
Det ved jeg.
Og derfor, hvis du vil have min tilgivelse,
må du bringe Elena Gilbert til live igen.
Lige nu.
-Hvordan har Stefan det? -Han er stabil.
Caroline fortalte redderne, han blev skudt i en jagtulykke.
Og de troede på hende?
Nå, ja. Selvfølgelig.
Ingen ved, hvad der skete.
Det vil alt sammen forsvinde.
Jeg skød ham, Matt.
Jeg var så vred og bange,
at jeg faktisk prøvede at slå nogen ihjel.
Det gør mig vidst lige så slem som ham.
Jeg har også gjort folk fortræd af forkerte årsager.
Men den følelse i din mave?
Den stemme, der beder dig hade dig selv for det?
Det er ikke noget dårligt.
Det betyder, at du er et godt menneske.
Hvad er det for nogle?
Politisager om Stefan Salvatore.
De går årtier tilbage.
Rapporter, retsteknik, der forbinder ham til dusinvis af mord
og lukkede sager. Han vil give dig dem.
Hvorfor?
Han lægger hans skæbne dine hænder.
Så hvis at spærre ham inde er den retfærdighed, du har brug for,
så kan du bare gøre det.
Eller du kan lægge fortiden til side
og arbejde på en bedre fremtid.
Det er dit valg.
SKADESTUE VENTEOMRÅDE
Lægerne har stoppet blødningen.
De siger, at du er heldig. Du kommer dig helt.
Dorian reddede dit liv.
Altså efter næsten at dræbe dig.
Jeg bebrejder ham ikke.
Han skød måske, men jeg ladte selv pistolen for år siden,
da jeg myrdede hans familie.
Og han er ikke den eneste på listen.
Det ved jeg.
Hele dagen har jeg set dine følgeskader
i øjnene,
så jeg ved, hvad du har i tankerne.
Er du sikker på det?
Tidligere havde det været lettere for mig at give slip.
Ikke mere skyld.
Ingen anger.
Bare Helvede?
Er det det, du tror, at du fortjener?
Det ved jeg ikke.
Jeg ved ikke længere, hvem jeg er.
Stefan.
Du har kun været denne person i to dage.
Kan du ikke give dig selv en chance for at finde ud af, hvem du er nu?
Så vil du vide, hvordan du hjælper dem, du har såret.
Jeg tror, at jeg må forlade Mystic Falls.
Alene.
Alene?
Men jeg... Jeg har stået ved din side gennem alt.
I hvilken verden er det svaret på dine problemer at afslutte det her?
-Jeg gør det for... -Vov ikke at sige, at det er for mig!
Det har intet med mig at gøre!
Det er din bod og din skyld,
dit behov for at være martyr, det er alt sammen for dig.
Vær ærlig.
Hvilken fremtid kan vi få?
Det ved jeg ikke.
Det har jeg aldrig vidst.
Og det plejede at være...
Spændende.
Nu føles det bare forkert.
Enzo.
Jeg er her.
Vær nu rar, jeg ved, at du er derude.
Hvis du kan høre mig,
har jeg brug for dig.
Hej, min kære.
-Forlad mig aldrig igen. -Tro mig, det vil jeg heller ikke.
Er det virkelig dig?
-Er du her virkelig? -Det er virkelig mig.
Men jeg er her ikke virkelig.
Er du en del af den psykiske verden, som jeg skabte?
Ikke at det betyder noget nu.
Kun du betyder noget.
-Hej! -Mor!
Jeg har savnet jer piger så meget!
Jeg tror, I er 30 cm højere. Hvem er sulten?
-Mig! -Det er jeg!
Det er godt at se dig.
-Jeg vil have den lyserøde kop. -Skat, du har altid den lilla.
-Lyserød! -Nej...
Lizzie! Lizzie.
Hvad har jeg sagt? Ikke kanalisere.
-Det var ikke med vilje. -Gør ikke mor fortræd!
-Incendi... -Nej!
Skat, det må du aldrig nogensinde sige.
Okay? Du kan gøre nogen fortræd.
Jeg ved ikke, hvad der foregår.
De begynde at te sig for tre dage siden.
Jeg kan ikke styre det.
Og det kan de heller ikke.
Hvordan ved jeg, at du ikke dræber mig bagefter?
Det gør du ikke.
Men hvis du vil ud af Helvede,
må du enten stole på mig eller flygte fra Cade for evigt.
Manner, den er slidt.
Hej, sovetryne. Kan du huske mig?
Tiden går, klammert.
Bare vend den pokkers besværgelse.
Det er kompleks magi.
Jeg må kanalisere mere kraft først,
ellers kan jeg glide væk midt i det hele...
Det ville være et rod.
Hvad er det, du har brug for?
Dig.
Magi kræver energi. Hvis jeg skal gøre det rigtigt,
må jeg have det største, stærkeste batteri, som jeg kan.
Kai, hold op.
Jeg har været i Helvede længe nok til at vide,
at der ikke findes frelse.
Der er kun løfter og kompromisser
og tricks, vi viser os selv, så vi tror, at vi er gode mennesker.
Jeg er ikke et godt menneske.
Det accepterer jeg.
Og hvis jeg skal falde,
skal det være med et brag.
Nej! det være med et brag.