Ho he fet malament. Li havia d'escapçar el cap.
O lligar-la a una estaca.
Soc idiota. Es fa així.
Una bruixa, una estaca i ja està.
D'acord, la noia és una cabra.
Què fas?
Et curo.
Tot i que em salvis, no sabràs on és ma filla.
No et molestis. T'he entès.
Perds el temps.
Potser ja és morta.
Te l'estimes, oi que sí?
Va, aixeca't.
- Marxem. - A on?
A Ségur.
Creus que t'ajudaria a escapçar-li el coll?
Sí.
No pateixis.
Amb mi estàs segura.
El germà Penitència ha mossegat l'esquer.
Accepta la seva rendició.
Només ens queda parar-li la trampa.
Gràcies, cònsol. Ségur li deu molt.
Sí.
Ara, abans que torni l'arquebisbe amb el seu ferro de marcar,
vull parlar amb la meva filla.
- No sé d'on surt aquesta història… - M'ho ha explicat tot.
Hola, pare.
M'alegro de veure'l.
No t'ho creuràs, però em fas por.
Jo? O tems que em passi res?
Què els has dit?
La veritat.
Vas fer matar el meu promès. Em volia venjar.
Em volies mort?
Sí, però he trobat una manera millor.
Sobreviuràs.
Però pagaràs amb escreix per la mort d'en Tancrède.
Ja et pots oblidar de les mines.
No m'aturaré aquí.
Ho perdràs tot.
I en Néro?
És mort.
L'he deixat penjat.
Aquest viatge t'ha provat força.
I ara, escolta'm. Oblida't de la boda i torna a Lamartine.
Aquí estàs en perill.
Prou, pare.
Has perdut.
No ho entens. Guanyarà el germà Penitència.
Matarà la família reial, començant per tu.
I el teu pla perquè l'assassinin?
Només et demano una cosa.
No et casis encara amb el príncep. A veure què passa.
Ben al contrari. M'hi casaré al més aviat possible.
És la filla d'en Néro?
I tu, què t'importa?
Ets boja! Si ho descobreixen, et cremaran a l'estaca.
I a tu, també.
Això no em preocupa.
Sé que li guardaràs bé el secret.
Però…
Seu.
Atura't.
Gràcies.
Té, beu.
Em sap greu, Horace.
No hi fa res.
No me'n sortiré.
- Per què em castiga Déu? - No.
Déu no ens castiga.
Vols que superem les proves.
El destí del teu nadó no depèn de Déu, sinó de tu.
I de vostè.
I de mi.
Va, aixeca't. Som-hi.
Quan arribem a Ségur, l'arquebisbe beneirà mon fill.
I li diré que Déu t'ha posat al meu camí.
- És per allà. - Tinc set.
Això mateix.
Aprofita que m'han lligat, però tan aviat cometis un error…
No ho podràs fer.
El què?
Matar-me.
Em llegeixes el pensament?
Com un llibre obert.
Menteixes.
Continua.
En què penso, ara?
No pensis en res…
En res.
T'equivoques.
Si tu ho dius… Continua.
Ves a cagar.
- Això també ho he sentit. - Ja m'ho pensava.
Morirem aquí?
No.
Descansarem.
I continuarem.
- Sí. - Vinga.
Faré una pregària a Déu.
Vull un ganivet.
No te'n cal cap. Ets com ton pare.
No ho volia dir.
- Té el que es mereix. - Exacte.
Egoista de merda.
Només es volia salvar amb l'exorcista.
Sí.
Egoista de merda.
Altesa.
Monsenyor.
Altesa, permeti'm que li presenti la dam de companyia Perla de Vances.
La filla del duc de Vances.
S'han instal·lat bé?
No, l'estança és diminuta i horripilant.
Vaja.
Però suposo que ho canviarà tot.
Què esperava? Com més gran és la dot, més impertinent és la núvia.
Beuré una mica d'aigua.
No ve a donar-me la benvinguda.
- Oi que no? - No.
Exacte.
Miro d'entendre-ho.
Acusa son pare i, tot d'una, canvia de parer.
- L'hi he dit al príncep. - Ja ho sé.
Però sé que el seu pare ha conspirat amb una bruixa.
Una bruixa que busca la mateixa persona que jo.
I qui busca?
L'últim descendent del diable.
Aquí?
Sí.
I vostè, jove…
En sap alguna cosa?
És curteta, però l'adoro.
No pateixi, Perla.
A Ségur no hi cap infant del diable.
Espero, senyora, que sigui conscient que si algú amaga informació,
serà considerat còmplice
i cremarà a la foguera.
Tot i ser la princesa.
Naturalment.
Monsenyor, gràcies per la benvinguda.
No l'entretinc més.
Deu estar molt ocupat preparant el casament.
És pastada al seu pare.
Soc pitjor.
Què fas?
Res. Tinc gana i prou.
I tu, què fas?
Què?
Res, és que…
Tothom em sol tractar de vostè.
- Ah sí… - No passa res.
Continua, m'agrada.
Et servirà?
Més o menys.
Les dames de companyia no lluiten.
- Qui t'ha ensenyat? - Mon pare.
Però és mort.
Ho sento.
No cal, era corrupte.
Com pots dir això?
Em va abandonar de petita.
Em va apunyalar, i va vendre ma mare per un cavall.
Que no era duc?
Sí, ruc com una sabata.
El punyal devia fer més mal que una forquilla.
- Mata'm i no trobaràs el monjo. - De què em serviria?
Es l'únic que pot entrar a Ségur.
Ningú traspassarà les portes.
Ell, sí. És la clau per recuperar ma filla.
Sortirà bé.
Com va?
Què fas aquí amb ella?
Ella t'ha trobat.
T'has trastocat o què?
Qui és?
Una bruixa.
La Perla és a Ségur. Ajuda'm a trobar-la.
- A Ségur? - Sí, ajuda'm.
No.
No, Néro.
Deus estar content.
Et penses que la vaig criar durant 14 anys sense estimar-la?
Com vulguis.
- Què fas? - Si no m'ajudes, ella ho farà.
Prou! És una bogeria!
- Ajuda'm! - Quiet!
Ajuda'm!
Ajuda'm i la mataré.
Mira, tinc el punyal de la bruixa.
Amb això, segur que la pelo.
Després l'esquarterem, la cremem i n'escapem les cendres.
Ella pot invocar el dimoni dins la Perla.
Sense ella la Perla estarà fora de perill, i el món, en pau.
Ajuda'm a entrar a Ségur.
- I l'Azel? - Qui?
He promès ajudar l'Azel.
Se me'n fum.
Cal dur-la a Ségur. Sola no se'n sortirà.
- A qui li importa? - A nosaltres!
No pot ser, Néro! En què t'has convertit? Està embarassada!
No cal que t'expliqui què li passarà si l'abandonem aquí.
D'acord, mato la bruixa i marxem.
Va.
- Marxem. - Horace?
- Tens aigua, Néro? - No, ho sento.
Sense aigua morirà.
En puc trobar.
Bestieses.
Només vol guanyar temps.
Se'n fot de nosaltres.
La mato i marxem.
És el millor, també per a l'Azel. Ja trobarem aigua.
Has de cavar.
Deixa-ho. No trobaràs res. Ens manipula.
Si m'ajudes, serà més ràpid.
Això és el que ella vol.
- També puc cavar. - Calla.
Mira!
Enrere.
No! És una trampa.
Només és aigua.
Com la meva cadena, al principi.
Com sabies on cavar?
- Per què hi parles? - Digues.
Antany, ho hauries sabut.
- Com? - No li facis cas.
- L'Azel vol aigua. - Si l'estimes, no n'hi donis.
- Estàs bé? - Sí.
Molt bé.
Azel.
T'he portat aigua, te.
- On l'has trobat? - Hi ha una font a prop.
Sé el que intentes fer.
Fas veure que ets bona, però a mi m'enredes.
M'alegro que estigui viva, senyora.
Jo també.
Encara que tingués la mà llarga.
Sé que és molt cabut.
La Zineb vol testificar contra el seu pare per la mort del Tancrède.
No ens cal en Néro per condemnar-lo.
He canviat de parer.
Em vull casar.
Endueu-vos-els.
Els alliberaré després de la boda.
Tal pare, tal filla.
És impressionant, oi?
No tems el fracàs?
I vostè?
Ets pastada a ell.
Ja no, és mort.
Ho sé.
No et veig trista.
I a ma filla,
li tens afecte?
Llavors ves-te'n. Ets un perill per a ella.
No em miris així. Ja saps per què.
Vostè creu que puc invocar el diable?
Esfuma't, ens faràs un favor a tots.
Hem de marxar, Azel.
Mataré la bruixa.
Gràcies per l'aigua…
Seieu.
Hem de parlar.
Si us volgués matar, ja seríeu morts.
Seieu.
La Perla no és l'últim descendent.
I per què la busques?
Ha de salvar el món.
No veieu que la Terra es mor?
Què us penseu?
Que Déu ens castiga?
Que són les set plagues? Que el diable està a punt d'aparèixer?
Tot això són mentides.
El diable no existeix.
És una arma de l'Església contra els enemics.
La Perla no destruirà el món?
No.
Però l'Església, sí.
Han massacrat tots els remeiers.
Els xamans.
Els druides.
Les bruixes.
Els que fan màgia.
Des que no hi ha màgia, la Terra s'està morint.
Li cal un ritual per renéixer.
Serà el sacrifici de la Perla.
Amb aquesta daga.
No té cap sentit.
Senyor, perdona-li els pecats.
Concedeix-li el descans etern.
I que brilli sobre ella la teva llum perpètua.
La pots ajudar?
- No. - Sí.
Sí que pots.
Saps guarir, t'he vist.
És complicat.
No ho és! La salves i prou.
Si la salvo, ell ens trobarà.
Qui? El porc que vol matar ma filla?
- No m'hi puc enfrontar. - T'ajudaré.
És massa fort.
Vol matar ma filla. L'he de pelar, tard o d'hora.
Néro,
és una vida.
En nom de Jesucrist…
Aparta't.
- Què fa? - Et vol salvar.
No l'hi permeti! Horace, aturi-la!
És un dimoni!
Horace, per pietat, aturi-la!
- Respira, Azel! - Horace.
No l'hi permeti. És el diable!
Per què deixa que ho faci?
Sobreviurà.
S'atansa.
Com el matarem?
Amb això.
Azel, és un nen molt sa.
Gràcies.
No sembla pas catòlic, oi?
Era un dels nostres.
Està al servei de l'Església.
Te'n sortiràs?
No ho sé.
Per què ma filla?
Si no és descendent del diable, de qui ho és?
De mi.
Ets la meva àvia?
Quants anys tens?
Més de 800.
Sacrificaràs la teva re-re-rebesneta?
No ho vull pas.
Ho he de fer.
No t'ho permetré.
Ja ho sé.
Aniré a buscar l'Azel. Hem de marxar.
Som-hi.
Azel.
Ens en hem d'anar, vinga.
Azel.
L'has…
Has mort ton fill?
Ha mort el teu propi fill.
Com has pogut?
Com n'has sigut capaç?
Ho ha fet vostè.
L'ha mort vostè.
Ha deixat que el dimoni ens profani.
L'hi has permès.
Has deixat ajudés al part.
Ens has condemnat.
I el menut està perdut per a Déu.
Sou uns monstres.
Us consumireu a l'infern.
Horace.
Horace, va.
Vine.
Veus què fan les mentides de l'Església?
Ja no la pots ajudar, però encara pots salvar la Perla.
Anem a buscar-la.
Maleïts!
Us maleeixo a tots!
No serveixes a Déu, monjo!
Serveixes al diable!
El diable!
Maleïts!
Subtítols: Cristina Casas Peregrina ts salvar la Perla.