Podělal jsem to, měl jsem jí setnout hlavu.
Nebo ji přivázat ke kůlu.
Jsem to ale blb, takhle se to dělá, na hranici s ní a basta.
A hele. Navíc je to koza.
Co to děláš?
Léčím tě.
Pro mě za mě si mě zachraň, stejně ti neřeknu, kde je.
Netrap se, chápu to.
Ztrácíš čas.
Z toho, co vím, je možná už po ní.
Máš ji hodně rád?
Dělej, zvedej se. Vyrážíme.
Kam?
Do Séguru.
Fakt si myslíš, že tě k ní dovedu a ty ji podřízneš?
Ano.
BYL JEDNOU JEDEN ZABIJÁK
Neboj se. Se mnou ti nic nehrozí.
Bratr Kajícník spolkl návnadu.
Přijímá vaši kapitulaci.
Už jen stačí nastražit past.
Děkuji, konzule. Ségur je vám zavázán.
Ano.
Arcibiskup už může žhavit cejchovací železo, ale…
ještě bych rád promluvil dcerou.
-Netuším, odkud pramení ty báchorky o… -Již mi vše vypověděla.
Dobrý den, otče.
Ráda vás zas vidím.
Nemusíš mi věřit, ale bál jsem se.
O mě nebo mě?
Cos mu navykládala?
Jen pravdu.
Žes mi zabil snoubence a já chtěla pomstu.
Chtělas mou smrt?
Chtěla, mám lepší plán.
Přežiješ.
Ale Tancrèdovu smrt mi zaplatíš nastokrát.
Se svými doly se můžeš rozloučit.
A neskončila jsem. Připravím tě o vše.
A Néro?
Mrtev.
Nechala jsem ho chcípnout na kůlu.
Ta cesta ti prospěla.
Teď mě dobře poslouchej. Na svatbu zapomeneš a
vrátíš se do Lamartine.
Jde ti o život.
Dost, papá.
Prohrál jsi.
Ty to nechápeš! Kajícník vyhraje!
Pobije královskou rodinu
a ty půjdeš první!
Nezosnoval jsi plán na jeho zavraždění?
Žádám tě o jediné.
Nespěchej na svatbu s princem. Počkej, co se stane.
A zrovna že ne. Vdám se co nejdříve.
To je Nérova dcera.
Co je ti po tom?
Přišlas o rozum? Jestli ji odhalí, tak skončíš na hranici!
Jako ty, takže se nebojím.
Vím, že je to tajemství u tebe v bezpečí.
Ale…
Posaď se.
Počkej.
Děkuju.
Tumáš, voda.
Mrzí mě to, Horaci.
To nic. To nic.
Nezvládnu to.
Zač mě Bůh tak trestá?
Ne, Bůh tě netrestá. Jen nám klade do cesty různé překážky.
Osud tohoto dítěte nemá v rukou Bůh. Ale ty.
A vy?
A já.
Pojď, půjdeme, vstaň.
Až dorazíme do Séguru, nechám své dítě pokřtít od arcibiskupa.
Vypovím mu, jak mi vás Bůh přivedl do cesty.
Musíme tam.
Mám žízeň.
No jasně.
Jak jinak. Užívej si, že jsem spoutanej, protože jednou uděláš chybu a já…
Nedokážeš to.
Co jako?
Zabít mě.
Vidíš mi do hlavy?
Jak do otevřený knihy.
Lžeš.
Šlapej.
Tak šup, na co myslím.
Na nic nemysli, na nic nemysli, na nic nemysli, na nic nemysli.
Na nic.
Špatně!
Když myslíš. Pohni.
Táhni do háje.
To jsem taky slyšela.
Tos taky měla.
Umřeme tu?
Ne.
Odpočineme si. A zas vyrazíme.
-Dobře. -Tak jdeme.
Dobře.
Pomodlím se k Bohu.
Potřebuju kudlu.
Tady ji k ničemu nepotřebuješ. Jsi celá táta.
To jsem nechtěla.
Dostal, co zasloužil.
Přesně tak.
Byl to zasranej sobec.
S tím vymítačem z Port-Richet si chtěl jenom zachránit krk.
Je to tak.
Zasranej sobec.
Vaše Výsosti.
Monsignore.
Monsignore, dovolte mi představit vám svou
dvorní dámu Perlu de Vances.
Dceru vévody de Vances.
Již jste se zabydlela?
Ne, je to tu malé a ošklivé.
Ach, tak.
Jistě si to tu předěláte k obrazu svému.
Divíte se? Čím větší věno, tím náročnější nevěsta.
Naliji si vodu.
Nepřišel jste mě jen uvítat, nepletu se… Že ne?
Ne, máte pravdu.
Hledám vysvětlení.
Nejprve otce obviníte, poté obvinění stáhnete.
-Vše jsem osvětlila princi. -To vím. Ano.
Já však vím, že se váš otec s čarodějnicí paktoval.
S čarodějnicí, která hledá stejnou osobu jako já.
Koho hledáte vy?
Posledního potomka Ďábla.
Tady?
Tady.
A vy, mademois…
Vy něco víte?
Je nemožná, ale oblíbila jsem si ji.
Netrapte se tím, Perlo.
V Séguru žádný zplozenec Ďábla není.
Vězte, má paní, že kdokoli,
kdo mi jakékoli informace s tím spojené zatají,
bude považován za komplice a veřejně upálen.
Byť i princezna ségurská.
Přirozeně.
Nuže, Monsignore, děkuji vám za přivítání.
Již vás nebudu zdržovat. Jistě máte plné ruce práce
se svatebními přípravami.
Jste vskutku dcerou svého otce.
Jsem horší.
Co tu pohledáváš?
Nic. Jen mi vyhládlo. A ty? Co ty tu chceš?
Co?
Nic, jen… mi obvykle všichni vykají.
Ach, ano.
Nic se nestalo.
Klidně pokračuj, budu rád.
Umíš ho použít?
Trošku.
Dvorní dáma, co se umí ohánět nožem, to se jen tak nevidí.
Kde ses to naučila?
Od otce.
Ale umřel.
Ach, to mě mrzí.
To je fuk, byl to hajzl.
Jak můžeš takhle hovořit o otci?
Opustil mě po narození, pobodal mě a matku prodal za koně.
Nebyl tvůj otec hrabě?
Jo, pěkně mu hrabe.
Kudla nadělá větší paseku než vidlička, ne?
Zabij mě, a svýho mnicha už nenajdeš.
A proč bych ho hledal?
Jen on může vstoupit do ségurské citadely. My dva se nedostaneme přes práh. On ano.
Je klíčem k získání tvé dcery.
Bude dobře.
Nazdar!
Co ty tu s ní chceš?
To ona tě našla.
Zbláznil ses?!
Kdo je to?
Čarodějnice.
Perla je v Séguru, pomůžeš mi ji najít.
-Perla je v Séguru? -Jo, tak mi pomoz.
Ne, ne, Néro, ne.
Máš, cos chtěl.
Co si myslíš? Že jsem ji vychovával a neměl ji rád?
Jak chceš.
Co to děláš?
Jestli mi nepomůžeš ty, ona ji najde.
Ne, dost, přišels o rozum?
-Tak mi pomoz. -Přestaň!
Pomoz mi!
A já ji zabiju!
Poslyš, mám její čarodějnickou kudlu. Ta ji nadobro zabije. Pak ji rozsekáme,
spálíme a rozptýlíme popel. Jen ona dokáže přivolat toho démona.
Bez ní si Perla oddychne. A na světě zavládne mír.
Stačí, když mě dostaneš do citadely.
A Azel?
Kdo že?
Azel, slíbil jsem jí pomoc.
To je mi jedno.
Musíme ji odvést do Séguru, sama se tam nedostane.
Na tu kašlu.
Nevykašleme se na ni! To snad ne, Néro! Co se s tebou stalo? Je těhotná!
Nemusím ti vysvětlovat, co se stane, když ji tu necháme napospas.
Fajn, zabiju čarodějnici a jdem. Pohyb, už musíme padat.
Horaci?
Máš vodu, Néro?
Bohužel ne.
Umře, když se hned nenapije.
Umím najít vodu.
Třesky plesky.
Natahuje to, co to dá.
Dělá si z nás prdel.
Zabiju ji a jdem. Takhle to bude nejlepší. Třeba cestou na vodu narazíme.
Musíš kopat.
Nic tam nenajdeš, tahá nás za nos.
Půjde by to rychlejc, když mi pomůžeš.
A to přesně chce.
-Můžu kopat taky. -Drž… drž kušnu.
Podívej!
Uhni.
Nelemtej to, je to past.
Je to jenom voda.
Můj náhrdelník byl taky jenom šperk.
Jak jsi věděla, kde máme kopat?
Proč s ní mluvíš?
Pověz.
Kdysi bys taky věděl, kde třeba kopat.
Jak to myslíš?
-Neposlouchej ji. -Ale Azel potřebuje vodu.
Nevěř jí a nedávej jí to.
Tak co?
Výborná. Výborná.
Azel, Azel, voda.
Voda.
Kde si vzal vodu?
Tady kousek je pramen.
Vím, o co ti jde.
Děláš ze sebe dobračisko, ale já ti to nežeru.
Rád vidím, že žijete, mademoiselle.
Ráda vás vidím.
I když už nejste žádná květinka.
Vím, že máte tvrdou hlavu.
Zineb je ochotna vypovídat proti vašemu otci ohledně vraždy Tancrèda.
Usvědčíme ho tak i bez Néra.
Rozmyslela jsem se, Lothare.
Provdám se.
Odveďte je.
Po svatbě vás propustím.
Jste stejná jako otec.
Nějak nejsem ve své kůži
Dechberoucí, že?
Nebojíš se, že spadneš?
A vy?
Celá táta.
Byla jsem, umřel.
To vím.
Nevypadáš zkroušeně.
Má dcera, ona… Záleží ti na ní?
Pak musíš odejít. Ohrožuješ ji.
Nedívej se na mě tak, ty dobře víš proč.
Vy tomu věříte? Že můžu přivést Ďábla?
Ztrať se. Všem tím prospěješ.
Musíme jít dál, Azel.
Jenom ji odkrágluju. S tou vodou ses vytáhla.
Sednout. Promluvíme si.
Kdybych vás chtěla zabít, bylo by po vás. Tak, sednout.
Perla není posledním potomkem Ďábla.
Tak proč ji teda hledáš?
Musí zachránit svět.
Nevidíte, že Země umírá?
Co myslíte?
Že se snad zlomí…
sedm pečetí apokalypsy? A že pak povstane Ďábel?
Jenom samé lži.
Ďábel neexistuje.
Vymyslela si ho církev, tak značí nepřátele.
Takže Perla nepřivede svět k záhubě?
Ne.
Církev ano.
Pobili všechny léčitele.
Šamany.
I druidy.
A čarodějnice.
Všechny, kdo praktikovali magii.
Od těch dob, kdy ze světa vymizela, Země umírá.
Musíme vykonat rituál obrody.
Ten zahrnuje její obětování.
Touhle dýkou.
Nesmysly.
Horaci?
Pane, odpusť jí její hříchy. Dopřej jí věčný odpočinek.
Nechť ji ozáří věčné světlo.
Můžeš něco udělat?
-Ne. -Ale jo.
Můžeš.
Umíš léčit, viděl jsem tě.
-Pane, odpusť jí její hříchy. -Není to tak prosté.
Je to prostý, zachráníš ji a basta.
Když ji zachráním, dozví se o nás.
Kdo? Ten sráč, co mi chce zabít dceru?
Nebudu s ním moct bojovat.
Pomůžu ti.
Je moc silný.
Chce mi zabít dceru, musím ho popravit, tady nebo jinde.
Je to jen jeden život.
Ve jménu Ježíše Krista…
Jdi mi z cesty.
Co mi chce?
Snaží se tě zachránit.
Ale ne, nenechte ji! Horaci, zabraňte jí v tom! Je to démon! Horaci! Horaci, pro
lásku Boží, zastavte ji! Pro lásku Boží, Horaci! Ať na mě nesahá, je to
-ďábel! -Dýchej, Azel!
Proč nic neděláte?
Přežije.
Přijíždí.
Jak ho zabijem?
Tímhle.
Azel, máš chlapce. Je zdráv.
Díky.
Nebyl dobrej katolík, co říkáš?
Patřil k nám.
Dal se do služeb církve svaté.
Uzdravíš se?
To nevím.
Proč moje dcera?
Jestliže není dcerou Ďábla, tak čí teda?
Moje.
Jako že seš moje babi…?
Kolik ti je?
Přes osm set.
Chceš obětovat prapraprapraprapravnučku?
To nechci.
Musím.
Zabráním ti v tom.
Já vím.
Zajdu pro Azel. Musíme vyrazit.
Zvedej se.
Azel.
Musíme jít. Pojď.
Azel.
Tys…
Tys zabila svého syna?
Tys zabila vlastního syna?
Jaks mohla?
Jak jsi jen mohla?
To vy! To vy jste ho zabili! To kvůli vám nás potřísnil Ďábel!
Nezabránils tomu.
Nechal jsi ji porodit mý dítě. Odsoudils nás! A teď už zas náleží Bohu.
Jste zrůdy! Shoříte v pekle.
Horaci.
Horaci, pojď.
Pojď.
Vidíš, kam vedou lži tvé církve?
Jí už nepomůžeš.
Ale můžeš zachránit Perlu.
Půjdem ji hledat.
Proklínám vás!
Všechny vás proklínám!
Nesloužíš Bohu, mnichu! Sloužíš Ďáblu!
Ďáblu!
Proklínám vás!
BYL JEDNOU JEDEN ZABIJÁK Sloužíš Ďáblu!