Co tu pohledáváš?
Padám. Jdu se s tebou rozloučit.
Lhala jsem, nejsem dcera vévody.
Poznal jsem to, ale to nic, můžeme o tom pomlčet.
Je to horší, nemůžu zůstat. Ohrožuju úplně všechny.
O čem to mluvíš? Nerozumím ti.
Jsem poslední potomek Ďábla.
Prosím? Samé hlouposti… Však nejsi ďábelská, to já poznám. Proč si to myslíš?
Protože po mně jde spousta lidí. I tvůj arcibiskup, až to zjistí.
Ne, to ne… Arcibiskup bojuje s Ďáblem, ale je to osvícený muž.
Mnohé zachránil před hranicí. Dal zastavit stovky
čarodějnických procesů. Já to tak nenechám. Pojď se mnou,
zajdeme za ním, všechno nám objasní.
Ne!
Důvěřuj mi. Nikdo ti neublíží.
Já rozhoduji a všichni mě poslouchají, i arcibiskup.
Klidně odpřisáhnu, že pokud by na tebe jen vztáhne ruku,
dám ho zavřít. Ďáblovo sémě nebo ne.
Tady.
Podej mi ruku.
Nuže…
Ne, mademoiselle.
Vy nejste posledním potomkem Ďábla.
Ať už vás pronásleduje kdokoli, velmi se zmýlil.
Ale…
Vidíš? Vidíš, říkal jsem ti to.
Vaším osudem je zůstat dvorní dámou naší budoucí princezny.
Děkuji, monsignore.
Jsem vždy k službám, Vaše Výsosti.
BYL JEDNOU JEDEN ZABIJÁK
Honem, rychle. Pospěšte si!
Sem, tudy, za mnou!
Utíkejte!
Co se tu děje?
Bratr Kajícník přijíždí s armádou. Princ mu předá klíč od města.
Musíme odejít, rychle, rychle.
Podobnějšího jsme nesehnali.
Bratru Kajícníkovi bych se měl vzdát sám. Sám bych měl nasadit život za svůj lid.
Ne on.
Vaše Výsosti, ve válce a v šachu krále neobětováváme.
S naším plánem zabijeme bratra Kajícníka a zachráníme Ségur za cenu jediného života.
Vysoká cena. Velmi vysoká.
Pokud smím být tak smělý, Vaše Veličenstvo,
měl byste se oženit již zítra, než dorazí kajícníci.
Měl jsem za to, že jste s tím nesouhlasil.
Ano.
Ale rozmyslel jsem se.
Dnes nám zajistí pomoc lamartinské armády, a to považuji za dobré.
Kdyby se situace nevyvíjela úplně podle plánu.
Výborně.
Vaše Veličenstvo.
Nepoblahopřeješ nám?
Je trochu brzy.
Co ta tu ještě dělá?
Vše vypověděla arcibiskupovi.
Zmýlili jste se, není dítětem Ďábla.
A máš to.
Z nás tří ty jediný můžeš vejít do citadely.
Najdi místo, kam moc nikdo nechodí, a nenápadně ho tam umísti.
Nic víc?
Toť vše. Poznám, až ho dáš na správné místo.
Pak přijde náš čas.
Tak jsi dostala Toussainta do konzulova paláce?
Dopadnu jak on?
Ne, když mě poslechneš na slovo.
Neposer to.
Mám položit kamínek do kouta. To snad zvládnu, ne?
Ale ty, ty musíš dostat ven Perlu.
Sejdeme se tam.
Otče.
Horaci.
Velmi nerad vás ruším, otče.
Ty mě nerušíš, Horaci. Očekávám tě.
Následuj mě.
Nehojí se to?
Ne.
Tahle ne.
Takže to máš za sebou?
Ano.
Nesmíme ztrácet čas.
Néro, musím si s ní promluvit.
Bez ní se kouzla navždy vytratí.
Arcibiskup nás o všem zpravil. Víme, že je posledním potomkem Ďábla.
Splnil jsi svou povinnost, když jsi ji poslal k nám do Séguru.
Posaď se.
Naštěstí jí Bůh seslal do cesty právě tebe.
Budeme potřebovat tvé svědectví.
Otče, musíte mě za každou cenu vyslechnout.
Arcibiskup ti chce poděkovat osobně, Horáci.
Bez tebe by svět spěl do záhuby.
Nesmíte ji zabít, otče.
Není to hrozba, je nevinná. Obelhali nás.
Magie přece není zlá.
Posaď se.
To je velmi závažné tvrzení. Jsi si toho vědom, že?
Otče, viděl jsem, jak kouzlo zachránilo lidský život.
Viděl jsem díky němu vyvěrat vodu ze země.
Ďábel na sebe bere různé podoby, aby otrávil ducha.
Také jsem viděl, že církev využívá kouzlení.
Muž vyslaný papežem, aby ji zabil… Zřel jsem jeho podstatu.
Byl to černokněžník.
Horaci, mrzí mě to.
Tohle jsi neměl vidět.
Věděl jste to?
Otče!
Věděl jste,
že nám církev po celá staletí lže a pomáhal jste šířit její nechutné lži?
-Hlásáme jen slovo Kristovo. -To není žádné slovo Kristovo!
Nejste apoštolové, vy jste ďáblové!
A co měli církevní otcové dělat? Nechat čarodějnice nahradit naše kněží?
Nahradit mši jejich pohanskými rituály?
Stráže!
Odhalili ho.
Co?
Je konec, Horace už kámen nemá.
Máš ten náhrdelník?
Nicolasi, m-m-m-milujete mě?
Ale jistě.
Už jsem vám to říkal.
C-c-c-copak je vám?
To… to ti-ti kajícníci?
Kajícníci, arcibiskup, dceřina svatba… Cítím, že se mi to vymyká z rukou.
Vy… mi neříkáte vše… od setkání s bratrem… Kajícníkem.
Ale ano…
Zos… zosnoval jste to.
Ma… má… máte pochyby?
Hrozí… ně… něco bratříčkovi?
Dále.
Konzule, žádají si vás u hlídky na hradbách,
jistý Néro.
K-k… kdo to je?
Nikdo.
P-proč lžete?
Protože vás miluji, voilà.
Zdravím, pane.
Není po tobě?
Ne.
Máte z našeho shledání radost?
Prohledali jste ho.
Ano, konzule.
Tak znovu.
Jistě.
-Nic. -Díky.
Co tady chceš?
Vidět vás.
Máte kliku, že nejdu za arcibiskupem.
S tímhle pěkným náhrdelníkem.
Poslouchám tě.
Chci svou dceru.
Tvoje dcerka se má skvěle. Copak tě trápí?
Arcibiskup jí řekl, že není to dítě, co hledá.
Uvěřil jste mu?
A proč by lhal?
Potomka Ďábla hledá po všech čertech, jako by to byl svatý grál.
Je v nebezpečí.
Musí okamžitě pryč.
To není tak snadné. Tady jsem malý pán.
A má dcera mě navíc nepovažuje za přítele.
Vyřešte si to.
Mě neposlechne, ale s tebou by promluvit mohla.
Kde však vezmu jistotu, že mi dáš konečně pokoj?
Poslouchejte.
Víte, proč vám ode mě nic nehrozí?
Protože vás mám rád. I přes všechno, co se stalo.
Néro, sundej mi to, sakra!
Nejdřív dcera.
Néro!
Perla de Vances.
Vévodkyně de Vances.
Moje Výsosti, Vaše Výsosti, vyšla byste si na procházku?
Můžete jít.
Setněte mu hlavu!
Co?
Tvůj otec žije.
Chceš ho vidět?
Perlo!
Co mi chceš?
Tady už nemůžeš zůstat.
Sejdeme se venku, jsi tu v nebezpečí. A já nemůžu dál.
-Ale arcibiskup mi řekl, že nejsem… -Já vím. Prej nejsi
dítě Ďábla, obelhal tě.
A proč bych ti měla věřit?
Jsem tvůj otec.
Stojím za starou belu.
Nejhorší z nejhorších.
Ale odteď se o tebe postarám.
A Hortense a princ?
Vím, vím. Je to nemilé. Musíme zmizet, hned.
Nemáš náhrdelník?
Jak sis ho sundal?
To je teď fuk, není to důležité.
Jaks to udělal?
No, nijak… Sám mi spadnul.
Lžeš. To ta jednovoká, co?
-Prodals mě, aby ti ho sundala? -Ne, tak to není. Tak to není.
Proto za mnou přišel Rochemort. Spřáhli jste se spolu.
Přísahám, že ne, přísahám, ne, ne, ne.
-Kecy! -Perlo! Perlo! Perlo! Perlo!
Byli jsme podvedeni.
Tento svazek ocejchoval sám Ďábel.
Koruna je poskvrněna!
Tato mladá dívka…
Dvorní dáma naší budoucí princezny, není tím, za koho se vydává.
Doznej se, zmije,
nejsi vévodkyně de Vances.
-Monsignore, máte mé slovo, že… -Ušetřete si další lži,
paní. Máme totiž svědka.
Poznáváš tuto dívku?
Tak poznáváš ji?!
Je to dcera Néra, zabijáka ve službách konzula
města Lamartin?
Protože ano…
Ano, tohle nám prozradil.
Nuže…
Doznáváš svou lež, nebo mám pokračovat?
A to není vše!
Zopakuj mi svá slova, mnichu! Zopakuj, co jsi nám prozradil!
Toto dítě totiž není jen lhářka a zločinec,
je posledním potomkem Ďábla!
Přivede ho na zemi a způsobí apokalypsu.
Včera jste nás ujistil, že je to celé výmysl a že Perla
nemůže být potomkem Ďábla.
Můj Bože, můj princi…
Je mi líto, ale takový rozhovor jsme spolu nevedli.
Prosím? Vy lžete!
Vaše Výsosti, promiňte, mluvíte z cesty.
Já dobře vím, co říkám! Vy tady lžete! To vy!
Tohle již není náš princ. Zlo pohltilo jeho duši.
A pokud ihned nezasáhneme, zítra posedne i jeho tělo.
Stráže, zadržte ho!
Zadržte Prince a s ním i ty bídníky, kteří přitáhli Ďábla do našeho domu!
Zatkněte je do jednoho.
Můj bratře! Co… co… co jste to bratříčkovi provedl?
Zrůdo! Z-Zradil jste mě! Za… za to zaplatíte!
Dneska zavíráme do šatlavy kněží. Svět se zbláznil?
Tady to jde od desíti k pěti už dlouho.
Tak já to balím.
Co to je?
Nevím… Podivnej šutr. Ten mnich ho měl v mošně.
Popravdě,
princ je posednutej a na město se řítí rozlícenej dav šílenců…
Smůla jako prase.
Víš, jak to začalo?
Začalo to, když Denisova jalovice
porodila dvouhlavý tele.
Sakra, no jo.
Tak kde máme to střídání?
Prosím vás…
Vrátili byste mi ten kámen?
Drž hubu!
Jestli… jestli na sebe nechcete seslat neštěstí, nenechávejte ho tu jen tak.
Vraťte ho, vy bláhoví.
Zavři klapačku!
Slitujte se.
Dotáhnu je sem.
Vraťte mi ho, prosím.
Perla mi neuvěřila. Pořád je uvnitř.
Seš celá?
No tak!
Horace splnil úkol. Kámen je tam, ale může to být past.
Na to kašlem.
Kopej a svlékni se.
Dojdeš až k citadele. Limbem.
Je to království mrtvých. Nesmíš se zastavit.
Proč bych měl?
Někteří na tebe promluví.
Nenech se zdržovat.
Tak jez.
Znám ho od narození.
Vychoval mě.
Nikdy bych od něj nečekal, že mě tak zradí!
Vskutku nás převezl.
Jak můžeš být tak v klidu?
Protože nám nezbývá než čekat.
A na co?
Na arcibiskupovu smrt.
Brzy se jí dočkáme.
Kajícníci.
Čekáte na ně?
A proč?
Protože nás zradil.
Vyzradil naši past. Tedy pardon, jeho past, bratru Kajícníkovi,
aby si zajistil vítězství a zabral doly.
A co jsem měl dělat, Vaše Výsosti? Je to vaše vina, nemohl jsem jinak.
Už si vás namotal arcibiskup, nemohli jsme za nitky tahat oba.
Můj pane, jsem princ ségurský. Přišel jsem se vám vydat,
aby byly naše životy ušetřeny.
Předávám vám klíč od města. Arcibiskup a šlechta vás očekávají,
aby před vámi ve věrnosti poklekli.
Jsi velice statečný, chlapče. Blahopřeji ti.
Daleko statečnější než tvůj princ.
Jdeme.
O co se pokouší?
Kde má armádu?
Ví, že kráčí do pasti.
Nechá se zabít.
Lučištníci jsou připraveni. Až pokleknete, vystřelí na bratra Kajícníka.
Výborně.
Požehnejte mi, otče.
Má o kolečko míň?
Ty máš o kolečko míň. Arcibiskup se ti vysmál do obličeje.
Kajícníci mu předají moc.
Ne!
Neobávejte se, Joséphine.
Vždy jsem vás měl nejraději.
Posaďte se.
Prosím.
Posaďte se.
Stáváte se…
tváří Séguru.
Vaše přítomnost uklidní naše sousedy.
Potřebujeme ještě nějaký čas.
K… k… k… čemu?
K přípravě svaté války.
Slovo Boží musí vládnout světu.
Všichni se musí poklonit.
Musíme se kát.
Nemějte strach, Joséphine.
Bratr Kajícník je dobrý muž.
Vedl jsem ho k lásce a úctě k Bohu.
Zbavil nás té bezbožné šlechty.
Néro.
Callisto?
Musím jít.
Prosím tě, počkej.
Pověz mi o dceři.
Jak se jmenuje?
Perla.
To se mi líbí.
Proč jsi jí dal to jméno?
Já jí ho nedal.
Pak kdo?
Horace.
Mnich.
Proč mnich?
Odpusť mi, Callisto.
Když jsi umřela…
Nezvládl jsem to.
Opustils ji?
Slíbils, že se o ni postaráš.
To právě hodlám udělat.
Musím jít.
Netrap se.
Chápu tě.
Odpouštím ti.
Dělal jsi, co jsi mohl, lásko.
Vím, že to nešlo jinak.
Nikdy jsem to neměla žádat.
Už si můžeš odpočinout.
Chtěl jste mě zradit, ale nepředpokládal jste, že nejste jediný?
Ano, i mě, Vaše Výsosti, i mě doběhli.
Co teď?
Teď?
Zabijou nás. Všechny tři.
P… p… pospěšte!
J… j… jed. M… M… musíme je schovat.
Díky.
Ď… ď… dělám to p… p… pro bratra.
Po… Pozor! Ne!
Mrzí mě to…
Umřela?
Půjdu najít Perlu. Vy odtud utečte.
Perla.
Uvolni se.
Udělal jsi, co šlo. Nemáš si co vyčítat.
Ale Perla…
Ta tě nepotřebuje.
Nikdy tě nepotřebovala.
Zůstaň tu se mnou.
Odpočiň si.
Jak rád bych s tebou zůstal.
Ale už musím jít.
Dejte mi chvilku.
Minutku.
Néro!
Nejsi rád, že mě vidíš?
Seš celá?
Až příště řeknu, že ti něco hrozí, poslechneš.
Pojďte.
To je blbej vtip?
Ne, zachraňuju vás.
Omluva by tě nezabila.
Radši tu pojdete? Je válka. Potřebujem vás.
Jdeme.
Pojď.
Nechte mě tady. Běžte, zdržoval bych.
Néro!
Prokrista, Néro, odveď je! Alespoň jednou mě poslechni!
Udělej, co ti říkám! Poslechni, sakra!
Jdem.
-Jak ses odsud chtěl dostat? -S pomocí. Zvenčí.
Co chceš?
Unikneme, v komnatách mám tajnou chodbu.
Ale ve vašich komnatách je jistě bratr Kajícník.
Tak proč mě tu nenecháte umřít?
Skvělá otázka, Vaše Výsosti.
Beze mě odsud neodejdete.
Mrzí mě to, Perlo. Arcibiskup… Je to moje vina.
Zachráníme tě.
Vy tam!
Zmizte. Zmizte!
Ty jsi klíč ke spáse.
Děkuji, pane.
Ty jsi klíč ke spáse.
BYL JEDNOU JEDEN ZABIJÁK iskup… Je to moje vina.