Що ти робиш?
Я іду.
Я прийшла попрощатися.
Я збрехала. Мій тато не герцог.
Так, я збагнув.
Нічого. Ми нікому не скажемо.
Це не все. Я мушу піти. Я небезпечна для всіх.
Про що це ти? Я не розумію.
Я останній нащадок диявола.
Що?
Яка дурниця. Ти…
Ти не зла. Я ж бачу.
-Чому так думаєш? -Мене хочуть убити.
І архієпископ захоче, дізнавшись.
Ні, він бореться з дияволом, але він освічена людина.
Він рятував жінок від спалення й скасував сотні судових процесів.
Ти помиляєшся.
Ходімо до нього. Він усе прояснить.
Ні!
Довірся мені.
Тебе не скривдять.
Я правитель, а всі підкоряються, навіть архієпископ.
І якщо він хоч торкнеться тебе, я посаджу його.
Якщо це й правда.
Прошу.
Дай руку.
Що ж…
Ні, мадемуазель.
Ви не останній нащадок диявола.
-Але… -Ті, хто вас шукають, помиляються.
От бачиш?
Бачиш, я ж казав.
Ви залишитеся фрейліною нашої майбутньої принцеси.
-Дякую, монсеньйоре. -Прошу, ваша високосте.
НЕРО
Хутчій!
Хутко. Сюди. За мною!
Тікайте!
Що відбувається?
Брат Покута йде з військом.
Принц віддає їм місто.
-Мамцю! -Нам треба йти. Швидше.
Він найбільше схожий на принца.
Дякую.
Брату Покуті маю здатися я.
Я маю померти за свій народ.
Не він.
Ваша високосте, на війні, як і в шахах, короля не приносять у жертву.
За цим планом Брат Покута загине, а Сегюр буде врятовано — всього за одне життя.
Чого коштуватиме битва?
Дорого.
Дуже дорого.
Якщо дозволите, ваша високосте, гадаю, вам слід одружитися завтра,
до прибуття покутників.
Я думав, ви проти цього союзу.
Так і було,
але я передумав.
Зараз це гарантує допомогу армії Ламартіна,
і, на мою думку, це добре.
На випадок, якщо щось піде не за планом.
Гаразд.
Ваша високосте.
І не привітаєш?
Ще зарано.
Чому вона досі тут?
Розповіла архієпископу.
Ти помилявся. Вона не породження диявола.
Ага.
Лише ти можеш увійти до цитаделі.
Знайди тихе місце, щоб ніхто не бачив, і поклади це ось так.
І це все?
Для тебе — так.
Я знатиму, коли зробиш. Далі вже ми самі.
Так Туссен пробрався до палацу консула?
Я буду, як він?
Ні, якщо робитимеш так, як я скажу.
Зроби все чітко.
Я маю покласти камінь.
Думаю, упораюся.
А от ти маєш витягнути Перлу.
Побачимося там.
Отче.
Горасе.
Вибачте, що турбую, отче.
Та що ти, Горасе.
Я чекав на тебе.
Ходімо.
Не загоюється?
Ні.
Не цього разу.
То ти помреш?
Так.
Тож треба поспішати.
Неро, я маю поговорити з Перлою.
Без неї
чари зникнуть назавжди.
Архієпископ усе пояснив.
Ми знаємо, що вона останній нащадок.
Ти вчинив правильно, відправивши її до Сегюра.
Сідай.
На щастя, Бог поставив тебе на її шлях.
Нам потрібні твої свідчення.
Отче,
вислухайте мене.
Архієпископ подякує тобі особисто.
Без тебе світ загрузнув би в руїнах.
Не вбивайте її, отче.
Вона не є небезпечна. Вона невинна.
Нам брехали.
Чари — це не зло.
Сядь.
Це серйозна заява, Горасе.
Ти ж це розумієш, так?
Отче,
я бачив, як чари врятували людське життя.
Я бачив, як вони діставали воду із землі.
Диявол може приймати багато образів, щоб спокусити душі.
Я також бачив, як церква користується чаклунством.
Чоловік Святого Престолу, який мав її вбити.
Я бачив його натуру.
Він був чаклуном.
Горасе, мені прикро.
Ти не мав бачити.
Ви знали?
Отче!
Ви знали, що церква століттями бреше,
і ви продовжували поширювати цю брехню?
Ми поширюємо слово Христа.
Це не слово Христа! Ви не його посланці.
Ви диявол!
А як отці мали вчинити?
Дозволити відьмам замінити архієпископів?
Відмовитись від меси
заради їхніх примітивних ритуалів?
Вартові!
-Його спіймали. -Що?
Камінь більше не в Гораса.
Ланцюг досі в тебе?
Ніколя, ви мене кохаєте?
Авжеж.
Я ж уже казав вам.
Що не так?
Річ у
покутниках?
Покутники, архієпископ, весілля моєї дочки…
Я на крок позаду, і мене це дратує.
Ви
тримаєте все в собі.
Відколи зустріли Брата Покуту.
Не тримаю.
Річ у вашому плані, так?
У вас є сумніви?
Мій брат…
у небезпеці?
Заходьте.
Мсьє консуле, до вас гість, у вартових.
Якийсь Неро.
Хто це?
Ніхто.
Чому ви брешете?
Бо кохаю вас — маєте.
Вітаю, господарю.
Ти живий?
Так.
Ви не раді мене бачити?
-Ви його обшукали? -Так, мсьє.
Обшукайте ще раз.
Авжеж.
-Він чистий. -Дякую.
-Чого ти хочеш? -Побачити вас.
Пощастило, що не архієпископа.
З вашим красивим ланцюгом.
Я тебе слухаю.
-Мені потрібна моя донька. -Вона жива й здорова.
А чому переймаєшся?
Архієпископ сказав, що вона не та, кого шукають.
І ви повірили?
А чому б він брехав?
Він шукає диявола, наче то Святий Грааль.
Вона в небезпеці.
Витягніть її, уже.
Як скажеш, але не все так просто. Я не можу робити все, що хочу.
І твоя донька не вважає мене другом.
Придумайте щось.
Не слухає мене, та можу організувати зустріч.
Але де гарантія, що ти даси мені спокій?
Нахиліться — я скажу.
Знаєте, чому я для вас не загроза?
Бо я вас люблю.
Попри все, що ви зробили.
Неро, зніми це з мене!
Спершу моя дочка.
Неро!
Перла де Ванс.
Герцогиня Вансів.
Ваша високосте, бажаєте прогулятися в саду?
Можете йти.
Відрубати голову.
Що?
Батько живий.
Хочеш побачитися?
Перло!
Чого тобі?
Ти негайно мусиш тікати.
Іди зі мною. Тут небезпечно.
Мені не зайти.
-Але архієпископ сказав… -Я знаю.
Що ти не дитя диявола, та це брехня.
Чому я маю тобі вірити?
Бо я твій батько.
Поганий батько.
Найгірший.
Але я дбатиму про тебе.
-А як же Гортензія і принц? -Знаю. Мені прикро.
Та ми мусимо йти, уже.
А де ланцюг?
Як ти його зняв?
-Не зважай. Це неважливо. -Як?
Я нічого не робив. Він просто спав.
Ти брешеш.
Це вона, так?
-Ти проміняв мене на свою шкуру. -Авжеж, ні.
Тому до мене й прийшов Рошмор. Ви всі змовилися.
-Неправда! -Ага, так!
Перло!
Нас обманули.
Цей союз увінчаний печаттю диявола.
Корона осквернена.
Ця юна дівчина,
фрейліна нашої майбутньої принцеси, —
не та, за кого себе видає.
Зізнайся, гадюко.
Ти — не герцогиня Вансів.
-Монсеньйоре, я гарантую… -Досить брехати, мадам.
Ми маємо свідка.
Упізнаєш цю дівчину?
Ти її впізнаєш?
Чи справді вона дочка Неро,
найманого вбивці консула Ламартіна?
Убивця?
Адже так…
Так, він так і зізнався.
Отже?
Ти визнаєш свою брехню, чи мені продовжувати?
Але це ще не все.
Повторіть те, що казали, монаху.
Повторіть своє зізнання.
Ця дитина не просто брехунка
й порушниця закону.
Вона останній нащадок диявола.
Вона призве його на Землю, і нас спіткає Апокаліпсис.
Але коли ми прийшли вчора,
ви запевнили мене, що це неправда, що Перла — не поріддя диявола.
Боже мій, принце,
вибачте, але в нас не було такої розмови.
Що? Ти брешеш!
Даруйте, та ви самі не знаєте, що кажете.
Я чітко знаю, що кажу!
Це ти брешеш! Ти!
Наш принц уже сам не свій.
Нечестивий поглинув його душу.
Якщо не діяти зараз, завтра він заволодіє і його тілом.
-Варто, арештуйте його. -Схопити принца!
І схопити негідників,
які дозволили дияволу зародитися в наших стінах!
Мій брат!
Що ви зробили з моїм братом? Чудовисько!
Ви мене зрадили!
Ви заплатите за це!
Уже священників ув'язнюємо. Божевілля, еге ж?
Ця країна давно занепала.
Думаю, я піду.
Що це таке?
Не знаю. Якийсь дивний камінь.
Він був у торбині священника.
Якщо чесно,
з одержимим принцом і появою тих божевільних…
Велике нещастя.
Знаєш, коли це почалося?
Це все почалося, коли у телички Дениса
народилося двоголове теля.
Чорт. І справді.
Де в біса наступна вахта?
Прошу…
Можете перевернути камінь?
А може, ти стулиш пельку?
Якщо не хочете біди й нещастя, не залишайте так камінь.
Переверніть його, дурні.
Стули пельку.
Прошу вас.
Піду пошукаю їх.
Прошу, переверни.
Перла мені не повірила. Вона досі там.
Ти як?
Прошу…
Горасу вдалося. Камінь на місці.
-Та це може бути пастка. -І що? Ходімо.
Копай і роздягайся.
Ти підеш до цитаделі через лімб.
Царство мертвих.
Нізащо не зупиняйся.
Чому б зупинявся?
Дехто схоче поговорити.
Не піддавайся.
Їж.
Я знаю його з народження.
Він мене виростив.
Я не думала, що він здатен на зраду.
Визнаю, він розумний.
Чому ти спокійний?
Бо ми можемо лише чекати.
На що чекати?
Смерть архієпископа.
Залишилося недовго.
Покутники.
Ви чекаєте на них?
Чому?
Він нас зрадив.
Він видав нашу пастку… Даруйте, його пастку Брату Покуті.
Щоб виграти й повернути шахти.
А ви як думали, ваша високосте? Це ваша вина — ви не залишили вибору.
Ви були маріонеткою архієпископа. А лялькар може бути лише один.
Мсьє, я принц Сегюра.
Я прийшов здатися в полон. Це гарантія вашої безпеки.
Ось ключ від міста.
Архієпископ і дворяни чекають,
щоб уклонитися й присягнути на вірність.
Ти дуже хоробрий, хлопче.
Я тебе вітаю.
Куди хоробріший за твого принца.
Рушаємо.
Що він робить?
Де його армія?
Я попередив, що це пастка.
Він же йде на смерть.
Ваша світлосте, лучники готові.
Ви станете на коліна — і вони вб'ють Брата.
Добре.
Благословіть мене, отче.
Він що, дурень?
Може, це ти дурень.
Архієпископ обвів довкола пальця. Покутники дадуть йому владу.
Ні.
Не хвилюйся, Жозефіно.
Ти завжди була моєю улюбленицею.
Будь ласка, сядь.
Ну ж бо.
Сідай.
Ви станете…
обличчям Сегюра.
Ваша присутність заспокоїть наших сусідів.
Нам потрібно більше часу.
Для чого?
Аби підготуватися до священної війни.
Над світом має запанувати Божий порядок.
Усі мають підкоритися.
Треба покаятися.
Не бійся, Жозефіно.
Брат Покута — хороша людина.
Я виховав у ньому любов і повагу до Бога.
Він визволив нас від тих язичницьких дворян.
Неро.
Калісто?
-Я маю іти. -Прошу, зачекай.
Розкажи про нашу доньку.
Як її звати?
Перла.
Гарне ім'я.
А чому саме воно?
Я його не обирав.
А хто ж?
Горас.
Монах.
Чому монах?
Вибач, Калісто.
Коли ти померла, я не…
Я був заслабкий.
Ти її покинув?
Ти ж обіцяв дбати про неї.
Цим я і займуся.
-Мушу йти. -Не хвилюйся.
Я розумію.
Я тебе пробачаю.
Ти зробив усе, що міг, коханий.
У тебе не було вибору.
Дарма я просила про це.
Можеш не перейматися.
Хотіли зрадити мене, але не передбачили, що інші теж здатні?
Так, ваша високосте, мене теж обвели по-королівськи.
Що ж тепер?
Тепер?
Вони нас уб'ють, усіх трьох.
Швидше, допоможіть!
Отрута.
Треба їх сховати.
Дякую.
Я роблю це не заради тебе. Це заради мого брата.
Обережно! Ні!
Пробач. Я…
Вона мертва?
Я знайду Перлу.
А ви тікайте.
Перла…
Заспокойся.
Ти зробив усе, що міг.
Не вини себе.
Але Перла…
Ти їй не потрібен.
І ніколи не був потрібен.
Залишся зі мною.
Спочивай.
Я б залюбки залишився.
Але я мушу йти.
Секунду.
Хвилину.
Неро!
Не дуже ти радий мені.
Ти ціла?
Наступного разу дослухайся до мене.
Гаразд?
Ходімо.
-Це жарт? -Ні, я вас рятую.
Тоді варто почати з пробачення.
Ти хочеш померти тут? Почалася війна. Ви нам потрібні.
Ходімо.
Гайда.
Не переймайтеся за мене.
Ідіть. Я лише затримаю вас.
Неро!
Господи, Неро, забери їх!
Хоч раз зробиш так, як я кажу?
Роби, як я кажу! Чорт забирай!
Ходімо.
Який план утечі?
Допомога. Ззовні.
Так?
Щоб вибратися є таємний хід у моїх покоях.
Скоріш за все, там Брат Покута.
Чому ви не лишите мене помирати?
Хороше питання, ваша високосте.
Зі мною вам не вибратися.
Пробач, Перло.
Архієпископ. Це моя провина.
Урятуймо його.
Сюди!
Тікайте.
Тікайте!
Лише ти врятуєш нас.
Дякую, мсьє.
Лише ти врятуєш нас.
НЕРО
Переклад субтитрів: Павло Дум'як х покоях.