På gravsteinen min
skal det stå at jeg levde i et land uten regn.
På gravsteinen min skal det stå at tyrannene vant,
men at vi ikke ga oss.
Vi har vært fanget i slummen i ti dager.
Jaget av de botferdige.
Styrken vår svinner.
Vi er for få.
Hvor lenge kan vi holde ut?
Det vet ingen.
På gravsteinen min skal det stå at for å gi håp,
tok jeg de mørkeste veiene.
EN SNIKMORDERS VALG
Hundre tusen dukater.
Hundre tusen dukater for djevelbarnet.
Og 100 000 for den syndige prinsen og prinsessen.
Unna vei!
Flytt dere!
Kom igjen. Unna!
-Kom igjen! Flytt dere! -Hvem er det?
Denne tørken er Guds straff.
Djevelen har fordervet Ségur.
Og Gud forventer at vi skal beseire ham.
Gud venter på at vi gjør bot!
Bot!
Vil dere behage Gud?
Ja!
Gi oss djevelbarnet.
Gi oss den syndige prinsen og prinsessen.
Tror du på den allmektige Gud,
skaperen av himmel og jord?
Bøyer du deg for hans vrede?
Ja.
Høyere.
-Det gjør jeg! -Fornekter du Satan?
Alt han gjør?
Og alle hans tomme løfter?
Kirken lyver til dere!
Djevelen finnes ikke.
Det fins ingen djevelbarn.
De lyver! Djevelen finnes ikke!
Det er henne!
Med meg! Ikke mist henne denne gangen!
Hun er her! Fort!
Hei, du, der!
Denne veien!
Her borte!
-Jeg ba deg la være. -Jeg sa nei.
Led han?
Før han døde, ropte han at kirken lyver.
At hverken djevelen eller djevelbarn finnes.
Hvis det er sant, hvorfor ville heksa drepe meg?
Glem henne. Hun og våset hennes døde.
God morgen.
-Hun sa at jeg er frelseren. -Glem henne!
Hun er gal. Et barns blod redder ikke verden.
Vi kan ikke gjøre mer.
De botferdige vant.
Vi er for få. Vi må dra.
Kanskje ikke.
Folket støtter oss.
Ingen vil ha de botferdige eller tror på løgnene deres.
De er redde, men om de ser prinsen, vil de slåss ved vår side.
Slummen eksploderer snart. De trenger bare en gnist.
Prinsen er ikke i form.
Selv om han var det, ville blodbadet drept oss alle.
Du kan ikke slåss mot galninger med noen få bønder.
Så vi rømmer? Som jævla kakerlakker? Og lar dem plyndre og torturere?
Jeg er en soldat, ikke en kakerlakk.
Jeg trenger 1000 som deg, Thibault, men har knapt 50.
Vi planlegger flukten til Lamartine.
Du lot djevelbarnet slippe unna.
Slumområdene er store.
Jeg mangler menn.
Folket nekter å gi henne opp. De gjemmer henne.
Så det er deres feil at du ikke får tak i et barn?
Jeg ga deg rettferdighetens sverd,
og du blir ikke engang respektert
av en håndfull bønder.
Hvilken nytte er du
om du ikke kan skape frykt engang?
Du vanærer Gud.
Jeg er hans mest trofaste tjener.
Men å finne barnet vinner ikke den hellige krigen.
-Hva vet du? -Jeg vet at djevelen ikke finnes.
Dine forgjengere fant på det.
Om djevelen ikke finnes, hvordan kan hun være hans?
Nå bruker du fornuft. Bra.
Jeg er stolt av deg.
Men det var ikke derfor jeg reddet deg.
Så ikke utfordre mine ordrer.
Tilgi meg, fader.
Han er ubrukelig for oss. Vi sleper ikke på en forræder helt til Lamartine.
Lothar vil drepe faren din.
Han slipper ikke unna med dette!
Hortense, gjør noe.
Du skal få svi for dine forbrytelser. For Tancrède og alle de andre.
Hortense, kjære, vær så snill.
Be lakeien din senke sverdet.
Ville du latt faren din dø?
Og pakten din hadde gjort hva med meg?
Du er mitt eneste barn. Jeg ville ikke latt ham skade deg.
Beklager, jeg tror deg ikke.
Vent! Jeg vet hvordan vi kan drepe broder Bot og erkebiskopen.
Det går en hemmelig gang til prinsens rom.
Du sier hva som helst for å redde kadaveret ditt.
Bare spør ham! Jeg brukte den med prinsen.
Selv om vi får inn snikmordere,
er erkebiskopen og Bot godt bevoktet.
Med mindre vi lurer mennene deres ut.
Hvordan?
Et opprør i slummen.
Jeg skal være gnisten.
Hvis prinsessen av Ségur viser seg i slummen i full rustning, ja.
De vil slåss med oss.
Erkebiskopen sender hæren sin så våre snikmordere kan gjøre sitt.
Tøys. Du blir drept.
Det er vår eneste sjanse til å bli kvitt Bot og erkebiskopen.
Du er ikke prinsessen deres ennå.
Var jeg ikke det, hadde ikke militsen lett etter meg.
Deres Majestet, jeg ser Dem som Ségurs prinsesse.
Det er en ære å dø ved Deres side.
Er du gal?
Vil du slåss?
Ja, jeg skal slåss. For dem.
Du har kjent dem i to uker.
-De mister håpet uten meg. -Det er best slik.
Håp er farlig. Det får folk til å gjøre desperate ting.
Jeg ber deg ikke bli. Du har gjort så mye for oss.
-Hva? -Dra til Lamartine med Perla.
Vil du dø her?
Hvorfor bryr du deg? Når begynte du å bry deg?
Perla drar ikke fra deg.
Jeg snakker med henne.
Takk, Deres Majestet.
Takk, prinsesse.
Blir du også?
-Jeg ble ansatt til attentatet. -Hvor mye tilbød de?
Ingenting.
Og du blir med henne.
De har ingen sjanse.
Det er selvmord.
-Snakk med henne. -Hun vet det.
Selvmord og selvoppofrelse er ikke det samme.
Ta Perla langt vekk.
Og ta vare på henne.
Det er her borte. Nær kirkegården.
Hvor?
Jeg vet ikke. Jeg husker det når jeg er der.
La oss sjekke.
Så vi er sikre.
Finnes gangen, gjennomfører vi planen.
Jeg tar meg av Bot og erkebiskopen med Zineb.
Bli hos prinsessen.
Så kan vi alle dø som helter.
Min far og Zineb tar gangen.
Hortense skaper opprør med meg, Lothar og soldatene.
Ikke du, Perla.
Hvordan skal du stoppe meg? Binde meg?
Det er ikke opp til deg. Jeg slåss hvis jeg vil.
Vi har et oppdrag.
Du blir med Zineb og meg. Vi skal drepe de jævlene.
Du kommer deg inn overalt. I morgen skal du på rekognosering med oss.
Jeg har drømt om dette.
Det er ikke som forventet.
Aldri oppnå drømmene dine. Det skuffer alltid.
Jeg tror ikke på heltetullet.
Skjønner ikke hvorfor du gjør det.
Tjeneren min sa du kunne skaffe meg rot.
Du er ikke skadet.
Dessuten vil jeg heller se deg lide.
Jeg vet det.
Jeg er glad du blir.
Hva gjør du?
Jeg vet ikke.
Det betyr ikke "Stikk tungen i munnen min."
"Jeg er glad du blir…"
-På en måte. -Nei.
Unnskyld.
Det var dumt.
Jeg er redd, Néro.
Du dør ikke, Hortense.
Jeg tok feil. Det funker.
Jeg så dem. De vil følge deg.
Kanskje fordi du er gal og irriterende og
utrolig vakker.
Du har en gave.
Når du ser på noen,
vil de forbedre seg.
Faren din…
Stoler du på ham?
Alt i alt, nei.
Han skjuler noe.
Hva?
Den hemmelige gangen er for beleilig.
Hvorfor si det først nå?
-Tror du det er en felle? -Jeg vet ikke.
Jeg har en dårlig følelse.
Jeg blir med dere i morgen.
Hvor skal du?
Holde vakt.
Du må sove, Perla.
Tror du han overlever?
Jeg ville sagt ja, men vil ikke lyve.
Men du og jeg skal.
Og Hortense.
Og vi skal drepe de jævlene.
Noen fra slummen ga oss dette kartet.
Gud hjelper oss.
Hvorfor er de her? De kan ikke bli med oss.
Hele byen leter etter dem. Vil du at vi skal bli tatt?
De blir med.
Jeg sjekker der borte.
Unna!
Unna vei!
-Hva er det? -Botferdige overalt.
Vi kan ikke fortsette. Vi ble forrådt.
Jeg? Jeg har vært lenket fast i det skuret i ti dager.
Vi trenger jenta. Finn henne.
La oss komme oss vekk.
-Kaptein. -Ja?
Dette er fra Néro.
Han ba meg vente til han dro.
-Vi må dra. -Hva med prinsen?
-Lothar? De andre? -Jeg advarer dem.
-Jeg blir med. -Jeg også.
-Nei. -Jeg blir med.
Dra til Lamartine.
Nei.
-Jeg forlater dem ikke. -Erkebiskopen vant. Vil du redde Ségur?
Dra til Lamartine, samle en hær. Du er ubrukelig død.
Det er ham.
-Hva? -Det var han som forrådte dere.
Du er så patetisk.
Er det fordi jeg elsker ham? Var ikke Tancrède nok for deg?
-Drep ham. Det er alt han fortjener. -Planen var selvmord.
Du hørte ikke på ham, så han saboterte den.
Tenk. Hvorfor er du ikke på gjemmestedet? Hva sa han for at du skulle bli med oss?
Du gjorde det vel ikke?
Si det ikke var deg.
Jeg advarte dem.
EVAKUER ALLE
-Du forrådte oss! -Dere hadde dødd.
-Vi kunne drept tyrannene! -Verden er full av dem.
To mer eller mindre, hva så?
Er dette ditt beste?
Er dette å dø som en helt?
Du og Perla er alt som betyr noe.
Perla?
Perla? Dra tilbake til Lamartine!
Hortense.
Han har rett. Du kan ikke gjøre mer.
Hjelp meg å ta tilbake makten i Lamartine.
Vi skaffer en hær for å redde Ségur.
Kom.
Perla!
Bot!
Perla!
Bot!
Perla!
Bot!
Hei!
Slipp meg!
Kom hit!
-Der borte! Ta dem! -Få ham ut!
Så botsøvelsen er å se ansiktet ditt?
Reis deg.
Drep meg.
Troen min beskytter meg.
Troen overvinner alt.
Gi til Gud.
En gave. Fra datteren min.
Finn henne!
Løp!
Hvor er hun?
Bare du kan redde oss.
Perla!
Nei!
Perla!
Fader.
Gud har hørt oss.
Tørken er over. Gud har tilgitt oss.
Vår anger ble hørt.
Du forstår ikke.
Barnet ble ofret. Ritualet har funnet sted.
Det er ikke Gud. Det er henne.
Hun fikk det til å regne.
Hun har ingenting med det å gjøre. Mine ord, min anger reddet oss.
Stille, din tåpe!
Du vet ingenting!
Hvordan våger du å svare?
Jeg skapte deg. Du er ingenting i Guds øyne.
Ingenting!
Bare en spedalsk.
En spedalsk som gir til Gud hver dag.
Og De?
Hva gir De Gud for å fortjene tilgivelse?
De botferdige har vunnet.
Mine egne er nok døde.
Den foreldreløse jeg var ble velsignet med en familie en liten stund.
På gravsteinen min skal det stå:
"Hun het Perla."
"Datter av en snikmorder og en hore."
"Hun var den siste heksa."
EN SNIKMORDERS VALG
Tekst: Lars Erik Hauklien