KONGERIGET ISRAEL ÅR 1000 F.KR.
Kan én sten ændre historiens gang?
Kan én trodsig handling skabe en legende?
Jeg vil fortælle dig historien om David,
en simpel hyrdedreng, en udstødt,
der blev en af de mest berømte konger nogensinde.
Engang havde Israel ingen konge.
Fem hundrede år efter, at Moses delte havet,
var folket splittet og uden en leder.
Samuel, den sidste af de store seere,
salvede Saul fra Benjamins stamme
som Israels første konge.
Men Samuel advarede folket mod at glemme den Gud, der reddede dem fra Egypten.
I 25 år har Saul regeret,
elsket af folket og triumferende i alle slag.
Mens Sauls arrogance vokser, opstår der splid mellem ham og Samuel.
Med hver ny sejr
stoler Israels folk mere på en trone end på deres Gud.
Må Sauls hus vare evigt.
For evigt!
ELAH-DALEN FILISTERSLAGET
Hvor mange er de?
Op mod 200.000.
Han er blot en mand.
Er han?
Hvor mange dage skal vi udholde dette?
Send mig jeres mester.
I er alle kujoner!
Goliat!
Gud, giv mig denne jord. Hvert skridt. Bare ét skridt.
Jeg bad om en mester.
Hvis du kommer mod mig med en pind, får du min vrede at føle.
Giv mig én til.
Én til.
Nej.
Så mens folkets skæbne er på spil,
stiller jeg spørgsmålet:
Kan én sten ændre historiens gang?
ÉT ÅR TIDLIGERE
BETLEHEM JUDAS STAMME
Hvad laver du?
Det var bedre.
Det er okay.
Nej.
Kom nu. Hurtigt.
Det er jeg ked af, du lille.
Jeg ved det. Det er okay.
Vær nu stille.
Hvorfor kunne Moses ikke gøre det? Hvorfor skulle han dø?
For da han var meget, meget gammel…
Ligesom dig?
Ja, da han var gammel som mig
og havde ledt Israel i 40 år, døde Moses på det bjerg.
Ulydighed har sin pris, selv for en storslået person som Moses.
Hvad gjorde Joshua uden Moses?
Gud sagde til ham tre gange: "Chazak veh emats."
Vær stærk og modig. Frygt ej.
For frygt er fjenden. Frygt er tyven.
Hvorfor skal vi så gemme os?
Hans arbejde er ikke færdigt.
Nemlig, David.
Så vi må ikke frygte.
Vi må se frygten i øjnene, for Gud vil altid vente på den anden side.
Skal du ikke passe fårene, lille hyrde?
Det gjorde jeg.
Ikke godt nok. Jeg så, hvad du havde med hjem.
Løven er vendt tilbage.
En løve? Og hvor var du?
Var du ude og synge om din mor?
Tal om min mor igen.
Nathaneel, David. Betyder vort folks historie intet for jer?
Tilgiv os, fader. Jeg blev distraheret af hyrden.
Stakkels lam.
Hun overlevede.
Ved far, at du har det?
Avva, gå indenfor.
David.
Fader.
Hvor mange mistede du?
Fire får.
Jeg er ikke rig, David.
Det var kongen.
Den løve er død.
Indtil vi dræber ham, kan fårene ikke græsse der.
Vi mister flere.
David, du ved, jeg ikke må lade dem græsse andre steder.
Så lad os jage den.
Ingen ville hjælpe.
Hvorfor?
På grund af mig.
Ikke på grund af dig.
Hele Betlehem behandler mig sådan,
ligesom mine brødre gør.
Jeg er blot en horeunge herhjemme.
Du er min søn, ligesom de er.
Jeg dræber løven.
Nej. Jeg tager mig af det.
Ligesom sidste gang?
Jeg burde have begravet den med din mor.
Jeg vil aldrig høre det instrument i mit hus igen, David.
Dette er alt, jeg har af hende.
Hvor skal du hen?
Hvor jeg hører til.
David!
Vis mig dit formål.
Vis mig, hvad du vil med mig.
Vis mig, hvem jeg er.
Jeg beder dig.
En sang skal findes og passes. Som var den en levende ting.
Prøv du.
Jeg vil takke Herren
Af hele mit hjerte
Jeg vil berette
Om alle dine undere
Og Herren vil være en støtte for de undertrykte
En støtte gennem hårde tider
Og de, der kender Dit navn
Vi stoler på Dig
For Du har ikke svigtet
Dem, der søger Dig, Herre
HAVILAH AMALEKITTERSLAGET
Israel sidste store slag før Goliat
var mod amalekitterne,
en brutal nation af bloddrikkere, der havde plaget Israel i generationer.
Kong Saul blev instrueret af den store seer Samuel om ikke at tage krigsbytte
eller andet fra amalekitterne og at dræbe deres konge,
en ond kannibal ved navn Agag.
Efter flere dages kampe vandt min far, kong Saul,
og min bror, Jonathan, endnu en gang.
Sejr!
For Gud og for Israel,
og for jeres konge!
Min prins.
Herren har velsignet os.
Hvor mange døde?
Fem tusind.
En høj pris.
Men amalekitterne er besejret.
Vi har nyt om en raseret landsby øst for Betlehem.
En grænselandsby? Fra hvem?
Jeg sender spejdere for at undersøge det.
Skaf mig en hest.
Min prins. Det er en hel dags ridt.
Og du har været på slagmarken i mange dage.
Før mig dertil.
Lad os tage til landsbyen.
Er du træt, Eliab?
Nej, jeg er aldrig træt.
BAAL HATZOR GRÆNSELANDSBY ØST FOR BETLEHEM
Mens vi dræber fjender mod højre, angribes vi fra venstre.
Uden forsvar. Ubevæbnede.
Hvem ville gøre det? Filisterne?
Hvorfor så dybt inde i vores område? Her er intet at vinde.
Har nogen af jer set noget lignende?
Eliab?
De er blevet revet i stykker uden en knivs venlighed. Hvordan?
En overlevende.
Sæt ham ned.
Blidt. Jeg har været nok igennem.
Dette er din prins, søn af kong Saul.
Sig kun sandheden, okay?
Mit navn er Jonathan. Hvad er dit?
Hvem gjorde det her?
Herre…
Løb!
Løb.
Det er jeg ked af.
Jeg er din prins og beskyttede dig ikke.
Jeg skal beskytte dig.
Fortæl mig, hvem der gjorde dette.
Så sværger jeg at finde dem og forvandle dem til støv.
For dig.
"Der var kæmper på Jorden dengang… og også derefter."
Du er blevet god.
Alle fårene er der, som du bad om.
Jeg ville ikke tilse flokken.
Jeg undskylder for i går aftes og måden, jeg talte til dig.
Din gejst er hendes. En hest, der aldrig kan tøjles.
Hvorfor holder du mig i bakkerne?
-Du skjuler mig som en spedalsk. -David.
Hvorfor ikke sende mig i hæren? Lad mig bevise mit værd.
Der er ingen ære at vinde ved at tjene kongen.
Sig det til Eliab.
Det har jeg gjort. Mange gange.
Hvorfor må mine brødre kæmpe, når jeg er fanget her?
Fordi han tog dem.
Og han beskatter os og tager vores land, som seeren advarede om.
Israel burde ikke have haft en konge.
Han har taget nok. Jeg lader ham ikke tage dig.
Jeg hører ikke til her, far. Det ved jeg.
Jeg har et større formål.
Hvordan ved du det?
Fordi Gud taler til mig.
Når jeg er alene i bakkerne. Jeg hører hans stemme, som mor gjorde.
Han siger…
Avva.
Avva!
Avva.
Åh nej.
Avva?
David.
Kom her.
Er du okay?
Hvorfor dømmer Gud mig?
Denne dæmon angriber mit hjem.
David, stop. Du kan ikke bekæmpe den alene.
Det kan og vil jeg. For os alle.
Nej. Vent.
Jeg er færdig med at vente.
David, vent.
GILGAL-LEJREN EFTER AMALEKITTERNES NEDERLAG
Hvad med drengen?
Han bliver hos mig.
Min prins, børn fortæller historier. Intet spreder sig som frygt.
-Og drengen… -Har ikke sagt et ord.
Vær sammen med dine mænd. Nyd vores sejr.
Velsign Gibeah! Velsign Sauls hus, søn af Kish,
Benjamins stolthed,
som fylder vores maver med Agags vin.
Sørg for, at kongens trone hæves en halv alen fra jorden.
Hvad betyder det, mor?
Alle detaljer betyder noget.
Mychal, sæt dem ind. Arbejdet er meningsfuldt. Få det gjort.
Hvis vi havde dig på slagmarken, havde vi vundet første dag.
-Jonathan. -Min dronning.
Herren har givet mig min søn tilbage.
-Ingen skader? -Ikke en skramme.
Ikke mange.
-Jonathan! Jeg bad hver dag. -Søster.
-Hvem er dette? -Du kan ikke redde alle.
Jeg kan redde ham her.
Hvad er der sket?
Hans landsby blev brændt ned. Han var den eneste overlevende.
Mychal, de silkestoffer er fra Egypten. Mor? Silkestofferne.
Hvad hedder du?
Han taler ikke.
Ruben.
Hej, Ruben. Kom. Kan du lide figner? Jeg elsker dem.
Hvordan var rejsen?
Jeg måtte kaste op.
Paladset må være kedeligt, hvis du søger en slagmark.
Et palads er langt farligere end slagmarken.
Her ved man, hvem ens fjender er.
Ikke altid. Hvorfor er du kommet?
Far hidkaldte os. Vi er her for at vise, vi står bag jer.
Stammerne skal æres. Slag har helte.
Helte kræver brude.
Det gør prinser også.
Du har sørget længe nok.
Mor, jeg har lige vundet et slag.
Jeg vil ikke skændes.
Hvor er far?
-Oppe på et bjerg et sted. -Det der.
Han rejser et sejrsmonument.
Og Eshbaal?
Han er nok ude at plyndre.
Hvad kan jeg ellers gøre, prins?
Min kop er fuld indtil videre. Men hold dig i nærheden.
Appetitten genfinder man hurtigt.
Jeg har været en kongelig nær.
Kom. Sæt dig.
Sæt dig. Jeg bider ikke.
Her.
Du har sådan et smukt ansigt.
Sig mig, hvad er dit navn?
Kezia.
Hvis jeg blev overdraget til din søsters stab,
ville du se meget mere til mig.
Du er en kvik pige, hva'? Måske kan jeg få det arrangeret.
Bliver du konge en dag?
Jeg foretrækker magtens dekadence
fremfor kronens byrde.
Eshbaal.
Apropos byrder.
Min prins.
Vær hilset, bror. Du virker foruroliget. Gik jeg glip af et sammenstød?
Du gik glip af et stort slag.
Gjorde jeg? Et slag?
Kampen blev vundet af mænd med sult efter blod og erobring.
Jeg er alt for ung og kultiveret til det drama.
Yngre mænd end dig døde i det slag.
Godt for dem. Må Gud belønne deres ofre.
Du stod bag.
Bror, vær mere specifik.
Du bad far om at beholde disse forbandede ting.
Synes du ikke, de skinner for meget til at være forbandede?
Kongen protesterede ikke, så…
Kom nu, bror.
Nyd vores store sejr.
Det fortjener du.
Okay, som du vil.
Min prins. Joab og fyrst Abner hidkalder dig.
Afsted med dig.
Vi tales ved om dette.
Jeg glæder mig.
Jeg kan give jer 50 okser og 400 får.
Hvorfor fortjener vi mindre end Israels andre huse?
Det gør I bare. Gå nu.
Abner, fordobl deres del. I fortjener ikke mindre i mine øjne.
Må kongen leve evigt.
Du giver for meget.
Jeg er gavmild.
Loyalitet opnået gennem handel er flygtig.
Det er ungdommen også. Men den morer sig, så længe den varer, min gamle ven.
Fader.
Jonathan, min søn.
Min konge.
Noget af en stele, hva'?
Hvad vil det ære? Amalekitternes nederlag?
Mere end det. Det bliver et evigt mindesmærke.
For vores hus' storhed, Israels herlighed.
Guds storhed?
Vores storhed er Hans storhed.
Hvad med grænselandsbyen?
Helt ødelagt. Én overlevende, et barn. Han er her.
Ødelagt af hvem?
Det vides ikke. Men jeg så aftrykket af en hånd større end en væverkurv.
Og pile på størrelse med spyd.
Ingen har set kæmper heromkring siden Joshuas tid.
Ikke i hundredvis af år.
Det er et filisterkneb for at skræmme os.
De vil skræmme os ind i huler igen.
Forhåbentlig.
Du er stadig bekymret.
Hvorfor deler vi bloddrikkernes krigsbytte
og slavebinder deres folk?
Vi skulle intet tage.
Det sagde Samuel.
Ja, fader. Af Samuel.
Ja.
Hans tid er forbi, min søn.
Dommernes tid er forbi. Dette er kongernes tid, og vi er dens forvaltere.
Israels første dynasti.
Vi bør stadig ære ham. Han taler for Gud.
Hvorfor kan Gud ikke tale til mig, hans salvede?
Du blev salvet af Samuel.
Jonathan.
Når man er konge, vil nogen altid være vred på én. Altid.
Så hvem skal jeg formilde?
Lederne af de 12 stammer, hvis mænd kæmpede for os
og døde for at tjene vores trone? Eller én mand?
Jeg bryder mig ikke om politik.
Livet er politik, min søn.
I særdeleshed på tronen.
Lad det nu ligge. Kom. Vi har en fejring at nyde.
DET HØJE STED RAMAH
Saul… Min søn…
Hvad har du gjort?
Taler Herren?
Vi må gå.
Hvorhen?
Vi må videregive de ord, der blev talt til mig.
Vi må omgøre det, der er blevet skabt.
Mester, dine sko.
Se al den glæde og velstand, du har givet vores folk.
Nyd det.
Kongen!
Vi elsker dig, kong Saul!
Jeg beklager.
Ja, mor?
-Opfør dig ordentligt. -Som altid?
Du har din egen vin.
De gemmer den bedste til kongens bord.
Det er… Nej.
Så bør du blive ved kongens bord.
Jeg beder jer.
Jeg beder jer, sønner.
Min konge, herre over hele Israel.
Jeg er Adriel, søn af Barzillai, ældste af Judas stamme.
Vær hilset, Adriel, søn af Barzillai.
Juda har længe været en løve blandt Abrahams sønner.
Ligesom Benjamin skabte et stort lys i dig for sådan en lille stamme.
Den mest storslåede er kommet fra trange kår.
Da jeg var ung, blev vi spredt
og måtte skjule os i huler for de fjender, du nu har besejret.
Lederløse, splittede, udnyttede af alle nabolande.
Men Herren hørte vores råb
og velsignede os med en konge, Saul, søn af Kish, fra Benjamins stamme.
Og du, Saul, har gjort os til en nation. Du har gjort os frygtede.
Du har gjort os rige med krigsbyttet fra amalekitterne.
Nu spiser vi deres kvæg og drikker deres vin,
og deres mægtige kong Agag sidder ydmyget ved dine fødder.
Så Judas stamme fornyer sin troskabsed til den salvede
af Herren selv, til Sauls hus, til kongen over hele Israel.
Må dit styre vare i alle generationer.
Jeg takker Judas stamme for loyaliteten og hæver ikke dette bæger for mig selv…
Jeg løfter det… for min søn,
hvis mod og beslutsomhed altid driver ham.
Hans hjerte er standhaftigt.
Jeg håber at blive husket som en god konge, men han bliver endnu større.
For jeres prins og min elskede søn.
For Jonathan og hans kommende regeringstid.
For Jonathan! Min elskede bror, perfekt på alle måder!
For Sauls hus.
Hvem kan besejre Issachars helt og gøre krav på Agags sværd?
Eliab, kom. Kæmp for Judas stamme.
Hvem vil satse på Eliab af Juda?
Min herre, hvorfor lever heksekongen?
Han fortjener ikke en død uden ydmygelse.
Han har plaget vores folk i en generation.
Hans slags er kannibaler og troldmænd.
Han hører ikke til her.
Han er præcis, hvor han hører til, under mine fødder, magtesløs.
Hans tilstedeværelse her… Hør nu…
Jeg tror, du trænger til vin.
Slap af. Indgå et væddemål.
Din tid er forbi, bloddrikker.
Er den?
Frygt er fjenden. Frygt er tyven.
Løve!
På bakken over dette festmåltid
fandt jeg en stentavle, hvorpå der stod:
"Til Sauls hus' ære.
Han har besejret amalekitterne.
Må hans berømmelse nå alle have.
Må hans trone vare i alle generationer.
Til Sauls ære.
Sauls ære."
Vi har en af Guds egne profeter blandt os.
Vær hilset, Samuel, søn af Elkana.
Velsignet er du, Herrens seer.
Vær hilset, Saul, søn af Kish, fra Benjamins stamme.
Den mindste af Israels stammer har skabt et stort lys.
Er du kommet for at ofre med os?
For at fejre denne sejr og dag med os?
Jeg er kommet for at sige, hvad Gud sagde til mig i går aftes.
Vi har adlydt Herrens befalinger.
Amalekitterne er fuldstændig tilintetgjort.
Jaså?
Hvorfor hører jeg så får bræge?
Hvorfor hører jeg køer muhe?
Hvorfor besmitter snavs det, der skulle være helligt?
Kom, min gamle ven.
I aften fejrer vi!
Vi fortæller gamle historier.
Vi ihukommer Guds storhed. Kom.
Tal med mig alene.
Spar offeret.
Vi har ofret tusindvis af mænd på marken.
Er det ikke nok?
Nu kommer du og ydmyger mig foran Israels stammer?
Skælder du mig ud som en dreng?
Jeg salvede en dreng, ydmyg i Hans øjne.
Som konge. Jeg er, hvad du har gjort mig til.
Jeg græd for dig, Saul. I raseri og tårer hele natten.
Jeg bønfaldt himlens Herre, men Han gav sig ikke.
Nu må jeg tale, som Han har talt.
Belejligt, ikke?
Hvordan kan jeg kende forskel på den Højestes ord
og en jaloux' gammel mands vrøvl?
Jeg elskede dig som en søn.
Og dog elskede dine sønner dig ikke.
De fulgte ikke i dit fodspor.
Var det ikke derfor, folket krævede en konge?
Okay, Saul.
Lad mig sige, hvad Israels Gud har sagt.
Tal.
"Jeg fortryder, jeg gjorde Saul til konge.
Han har vendt mig ryggen
og har ikke fulgt mine ordrer."
Mychal.
Hvad har vi gjort?
Jeg adlød Herrens stemme. Jeg tilintetgjorde amalekitterne.
Men Agag lever stadig.
Han sidder lænket under mit bord som en hund.
Du blev bedt om at dræbe ham.
Jeg byggede et rige af intet.
Ud af vidtspredte stammer.
Hvorfor er det ikke nok?
Har du bygget et kongerige?
Dig?
Saul, da du var lille i dine egne øjne,
løftede Herren dig op og gjorde dig til konge.
Nu hvor du er stor i dine egne øjne,
har du gjort oprør og gjort dig selv ond i Herrens øjne.
Ond?
Du har forvansket Israels trone til din egen ære,
så du vil blive underlagt en forskruet magt og din egen pinsel.
Din sind vil blive forbandet.
Kom ud af mit hoved, troldmand.
Jeg er ingen troldmand.
Jeg er blot en budbringer.
Samuel, jeg var bange for folket.
Jeg gemte det bedste til ofringen.
Jeg ville ofre dem alle.
"Lydighed er bedre end at ofre. Lydighed er bedre end vædderens fedt.
Oprør er heksekunstens synd,
stædighed er lastefulhed og afgudsdyrkelse."
Jeg var bange for dem.
Hvorfor skulle du være bange for folket?
Hvorfor er du ikke bange for Gud i stedet for mennesker?
Jeg…
Jeg elskede dig.
Jeg salvede dig.
Velsign mig. Bring et offer med mig.
Du valgte mig som konge. Du er en far for mig.
Gud valgte dig. Nu vælger Han en anden.
Fordi du afviste Herren din Guds ord,
afviser Herren din Gud dig nu som konge.
Hans ånd trækker sig fra dig.
Dette er mit kongerige.
Og min søns efter mig. Jonathan vil herske.
Det vil aldrig ske.
Samuel.
Herren har taget kongeriget fra dig og givet det til én, der er større.
Hvem er han?
Samuel?
Samuel!
Undskyld, mit barn.
Samuel!
Fader, hvad skete der?
-Samuel! -Hvad skete der?
Fjern jer fra mig!
Nej, fjern jer!
Hjælp! Hjælp mig!
Jeg er træt af at være bange.
Gud sagde til Joshua: "Vær stærk og modig.
Frygt ej."
Hvorfor er guderne kommet hertil?
Gudernes gud er kommet.
Sauls vrede må være forbi.
Sauls vrede er forbi.
Men det er Guds vrede ikke.
Som dit sværd har gjort kvinder barnløse,
skal din mor være barnløs for evigt.
Gud håner man ikke.
Mester, hvor skal vi nu hen?
Jeg skal finde en konge.
Kan én sten ændre historiens gang?
Ja, det kan den.
Men skæbnen har sin pris,
og Davids opstigen ville koste min familie alt.
Tekster af: Jonas Kloch
Kreativ supervisor Lotte Udsen