ISRAELIN KUNINGASKUNTA 1000 EAA.
Voiko yksi kivi muuttaa historian kulun?
Voiko yksi uhmakas teko synnyttää legendan?
Kerron teille tarinan Daavidista,
vaatimattomasta paimenpojasta ja hylkiöstä,
josta tuli eräs kaikkien aikojen kuuluisimmista kuninkaista.
Muinoin Israelilla ei ollut kuningasta.
Viisisataa vuotta sen jälkeen, kun Mooses oli halkaissut meren,
kansa oli vailla johtajaa ja jakautunut.
Niinpä Samuel, viimeinen suurista näkijöistä,
voiteli Saulin Benjaminin heimosta -
Israelin ensimmäiseksi kuninkaaksi.
Samuel kuitenkin varoitti unohtamasta Jumalaa, joka vapautti kansan Egyptistä.
Saul oli hallinnut 25 vuotta -
kansan rakastamana ja kaikissa taisteluissa voitokkaana.
Saulin ylpistyessä juopa hänen ja Samuelin välillä kävi kipeämmäksi.
Jokaisen uuden voiton myötä -
Israelin kansa luotti enemmän valtaistuimeen kuin Jumalaansa.
Olkoon Saulin kuningashuone ikuinen.
Ikuinen!
ELANLAAKSO TAISTELU FILISTEALAISIA VASTAAN
Paljonko heitä on?
Yli 200 000.
Hän on vain ihminen, isä.
Onko?
Montako päivää meidän on jatkettava tätä?
Lähettäkää kaksintaistelijanne.
Olette kaikki pelkureita.
Goljat!
Jumala, suo minulle tämä maa. Joka askel, vain yksi askel.
Pyysin taistelijaa.
Jos käyt minua vastaan keppi kädessä, vihani lyö sinut maahan.
Anna minulle toinen.
Anna uusi.
Ei.
Siispä kansan kohtalon ollessa vaakalaudalla -
toistan kysymykseni.
Voiko yksi kivi muuttaa historian kulun?
VUOTTA AIEMMIN
BETLEHEM JUUDAN HEIMO
Mitä teet?
Noin on parempi.
Ei hätää.
Voi ei.
Nopeasti nyt.
Olen pahoillani, pikkuinen.
Tiedän. Kaikki on hyvin.
Pysykää hiljaa.
Miksei Mooses voinut mennä? Miksi hänen piti kuolla?
Koska kun hän oli hyvin, hyvin vanha…
Kuten sinäkö?
Niin, hyvin vanha kuten minä.
Johdettuaan Israelia 40 vuotta Mooses kuoli sillä vuorella.
Tottelemattomuudella on näet hintansa, jopa suurmiehelle kuten Mooses.
Mitä Joosua sitten teki ilman Moosesta?
Jumala sanoi hänelle kolmesti: "Chazak veh emats."
Ole vahva ja urhea. Älä pelkää.
Pelko on nimittäin vihollinen. Pelko on varas.
Miksi sitten yhä piileskelemme?
Koska Herran työ ei ole valmis.
Aivan, Daavid.
Emme siis saa pelätä.
Meidän on kohdattava pelko, koska Jumala on aina odottamassa meitä.
Eikö pikku paimenen pitäisi paimentaa lampaita?
Paimensinkin.
Et kyllin hyvin. Näin, mitä toit kotiin.
Leijona on palannut.
Leijona, vai? Missä sinä olit?
Toisaalla lauleskelemassa äidistäsikö?
Älä puhu äidistäni.
Netanel ja Daavid, eikö kansamme tarina merkitse teille mitään?
Anteeksi, isä. Lammaspaimen vei huomioni.
Karitsaparka.
Se jäi henkiin.
Tietääkö isä soittimestasi?
Avva, mene sisään.
Daavid.
Isä.
Montako menetit?
Neljä lammasta.
En ole rikas mies.
Se oli Kuningas.
Se leijona kuoli.
Se oli sama. Se on tapettava, tai lampaat eivät voi laiduntaa.
Menetämme lisää.
Tiedät, ettei minulla ole muita laidunmaita.
Kerätään miehiä ja surmataan se.
Ei heitä tulisi.
Miksi ei?
Minun takiani.
Ei se johdu sinusta.
Koko Betlehem ajattelee toisin.
Samoin kaikki veljeni.
Olen tässä suvussa pelkkä äpärä.
Olet poikani, kuten hekin.
Tapan leijonan.
Et tapa. Minä hoidan sen.
Kuten viimeksikö?
Tuo joutaisi äitisi hautaan.
En halua kuulla tuota soitinta enää talossani. Muista se.
Minulla ei ole muuta jäljellä äidistä.
Minne menet?
Sinne, mihin kuulun.
Daavid!
Näytä minulle tarkoituksesi.
Näytä minulle tahtosi.
Näytä, kuka olen.
Minä pyydän.
Laulu on löydettävä ja sitä on vaalittava kuin elävää olentoa.
Yritä sinä nyt.
Kiitän Herraa
Koko sydämestäni
Kerron tarinaa
Kaikista ihmeistäsi
Herra on linnoitus vainotuille
Linnoitus levottomina aikoina
Ne, jotka tuntevat nimesi
Luottavat sinuun
Koska et ole hylännyt
Sinua etsiviä, Herra
HAVILA TAISTELU AMALEKILAISIA VASTAAN
Israelin viimeinen suuri taistelu ennen Goljatia -
käytiin amalekilaisia vastaan.
Tuo julma verenjuojien kansa oli piinannut Israelia sukupolvien ajan.
Näkijä Samuel neuvoi kuningas Saulia jättämään sotasaaliin,
olemaan ottamatta amalekilaisilta mitään ja tappamaan heidän kuninkaansa,
raivoisan kannibaalin nimeltä Agag.
Päiväkausien taistelun jälkeen isäni, kuningas Saul,
ja veljeni Jonatan selviytyivät jälleen voittajina.
Voitto!
Voitto Jumalalle, Israelille -
ja kuninkaallenne!
Prinssini.
Herra hymyili meille tänään.
Montako menetimme?
Viisi tuhatta.
Hinta oli kallis.
Amalekilaiset on kuitenkin lyöty.
Rajakylä Betlehemin pohjoispuolella on tuhottu.
Rajakyläkö? Kuka sen tuhosi?
Lähetän partion ottamaan selvää.
Tuokaa hevonen.
Sinne on päivän matka ratsain,
ja olette ollut taistelukentällä monta päivää.
Vie minut sinne.
Mennään rajakylään.
Väsyttääkö, Eliab?
Minua ei ikinä väsytä.
BAAL-HASOR RAJAKYLÄ BETLEHEMIN POHJOISPUOLELLA
Kun käännämme selkämme, kansamme kimppuun hyökätään.
He olivat suojattomia ja aseettomia.
Kuka se mahtoi olla? Filistealaisetko?
Miksi näin syvällä alueellamme? Täällä ei ole voitettavaa.
Onko kukaan teistä nähnyt tällaista?
Eliab?
Heidät on revitty julmasti kappaleiksi. Miten ihmeessä?
Eloonjäänyt.
Laske hänet alas.
Hellävaroen. Hän on kokenut kovia.
Lapsi, tämä on prinssisi, kuningas Saulin poika.
Puhu vain totta.
Nimeni on Jonatan. Entä sinun?
Kuka tämän teki?
Herrani…
Paetkaa!
Pakene.
Olen pahoillani.
En onnistunut suojelemaan teitä.
Suojelemisenne on työni.
Kerro minulle, ketkä tämän tekivät.
Vannon etsiväni heidät ja palauttavani heidät maan tomuksi.
Sinun vuoksesi.
"Siihen aikaan eli maan päällä jättiläisiä, ja myöhemminkin."
Alat olla taitava.
Kaikki lampaat on laskettu, kuten pyysit.
En tullut katsomaan laumaa.
Pyydän anteeksi sitä, kuinka puhuin sinulle eilen illalla.
Sinulla on äitisi henki. Hevonen, jota on mahdoton suitsia.
Miksi pidät minut kukkuloilla?
Kätket minut kuin spitaalisen. -Daavid.
Lähetä minut kuninkaan sotaväkeen. Todistaisin kykyni.
Sen kuninkaan palvelemisessa ei ole mitään kunniakasta.
Sano se Eliabille.
Olen usein sanonutkin.
Miksi veljeni saavat taistella ja minun on jäätävä tänne?
Koska kuningas otti heidät.
Samoin kuin veromme ja maamme, kuten näkijä varoitti.
Kuningasvalta oli virhe.
Hän on vienyt tarpeeksi. En anna hänen viedä sinuakin.
En kuulu tänne, isä. Tiedän sen.
Olen tarkoitettu enempään.
Miten tiedät sen?
Jumala puhuu minulle.
Ollessani yksin kukkuloilla kuulen hänet, kuten äitikin kuuli.
Hän kertoo…
Avva.
Avva!
Avva.
Voi ei.
Avva?
Daavid.
Tule.
Oletko kunnossa?
Miksi Jumala tuomitsee minut?
Tuo demoni hyökkää kotiini.
Daavid, pysähdy. Et voi kohdata sitä yksin.
Voin ja kohtaankin. Meidän kaikkien vuoksi.
Ei, odota.
Olen odotellut tarpeeksi.
Daavid, odota.
LEIRI GILGALISSA AMALEKILAISTEN LYÖMISEN JÄLKEEN
Entä poika?
Huolehdin hänestä.
Prinssini, lapsilla on tapana lörpötellä. Mikään ei leviä pelkoa nopeammin.
Poika… -Hän ei ole sanonut sanaakaan.
Mene miestesi luo. Nauttikaa voitostamme.
Siunattu olkoon Gibea! Siunattu olkoon Saulin, Kisin pojan, suku,
Benjaminin heimon ylpeyden,
joka täyttää vatsamme Agagin viinillä.
Nostakaa kuninkaan valtaistuinta puolen kyynärän verran.
Mitä väliä sillä on, äiti?
Yksityiskohdilla on väliä.
Vie ne sisään, Mikal. Työ on tärkeää, hoitakaa se.
Jos olisit ollut taistelukentällä, olisimme voittaneet päivässä.
Jonatan. -Kuningattareni.
Herra palautti poikani minulle.
Oletko ehjä? -Ei naarmuakaan.
Tai ainakaan monta.
Jonatan. Rukoilin joka päivä. -Sisko.
Kukas tämä on? -Et pysty pelastamaan kaikkia.
Tämän pystyin.
Mistä hän tuli?
Hänen koko kylänsä rajalla tuhottiin. Vain hän jäi eloon.
Mikal, silkkisi ovat Egyptistä. Äiti, silkit.
Mikä nimesi on?
Hän ei puhu.
Ruuben.
Hei, Ruuben. Tulehan. Pidätkö viikunoista? Minä pidän kovasti.
Miten matka meni?
Minua oksetti.
Palatsijuonittelut lienevät tylsiä, jos kaipaatte kentälle.
Palatsielämän vaarat voittavat taistelukentänkin.
Täällä vihollisensa sentään tuntee.
Ei aina. Miksi tulitte?
Isä kutsui meidät. Näytämme olevamme yhtenäisiä.
Heimoja on kunnioitettava. Taisteluissa on sankareita.
Morsiamia vailla.
Kuten prinssitkin.
Olet surrut riittämiin.
Äiti, voitin juuri taistelun.
Torailu riittää jo.
Missä isä on?
Jossain vuorella. -Tuolla vuorella.
Pystyttämässä voitonmerkkiä.
Entä Esbaal?
Hän on siellä missä ryöstösaaliskin.
Mitä muuta toivotte, prinssini?
Pikarini on toistaiseksi täynnä, mutta pysyttele lähellä.
Halu palaa pikaisesti.
Tapaan ensi kertaa kuninkaallisia.
Tule istumaan.
Istu vain. En minä pure.
Ole hyvä.
Sinulla on hyvin kauniit kasvot.
Kerrohan. Mikä nimesi on?
Kesia.
Jos minut komennettaisiin sisarenne palvelijaksi,
näkisitte minut useammin.
Oletkin nokkela tyttö. Ehkäpä saan sen järjestymään.
Tuleeko teistä kuningas?
Pidän vallan turmeluksesta paljon enemmän -
kuin kruunun taakasta.
Esbaal.
Taakoista puheen ollen.
Arvoisa prinssi.
Tervehdys, veli. Näytät synkältä. Unohdinko tapaamisen?
Tiedät kyllä. Et tullut taisteluun.
Niinkö? Vai vielä taisteluun.
Taistelun voittivat miehet, jotka janoavat verta ja valloituksia.
Ette kaivanneet minua. Olen liian nuori ja sivistynyt moiseen.
Sinua nuoremmat kuolivat taistelussa.
Hyvin tehty. Jumala palkitkoon heidät uhrauksestaan.
Tämä on tekosiasi.
Tarkenna, veli hyvä.
Taivuttelit isän säilyttämään nämä kirotut esineet.
Vai kirotut? Eivätkö ne ole aika kiiltäviä kirotuiksi?
Kuningas ei esittänyt vastalauseita, eli…
Liity seuraan, veli.
Juhli suurta voittoamme.
Ansaitset sen.
Hyvä on. Miten haluat.
Prinssini, Joab ja Abner kutsuvat teitä.
Mene vain.
Palaamme asiaan.
Odotan innolla.
Voin antaa teille 50 härkää ja 400 lammasta.
Miksi meidän olisi oltava Israelin suvuista vähäisin?
Koska olette sitä. Menkää nyt.
Abner, tuplaa osuus. Ette ole vähäisimpiä minulle.
Kuningas eläköön iäti.
Annat liikaa.
Olen antelias.
Ostettu uskollisuus on katoavaista.
Niin on nuoruuskin. Silti siitä on iloa aikansa, vanha ystävä.
Isä.
Jonatan, poikani.
Kuninkaani.
Mainio pylväs, eikö?
Mitä tämä juhlistaa? Voittoa amalekilaisistako?
Ei pelkästään sitä. Siitä tulee ikuinen muistomerkki.
Sukumme mahdille ja Israelin kunnialle.
Kai Jumalallekin?
Meidän mahtimme on hänen mahtiaan.
Entä se rajakylä?
Täysin tuhottu. Yksi lapsi pelastui. Toin hänet tänne.
Kuka sen tuhosi?
Emme tiedä, mutta näin kädenjäljen, joka oli kutojan koria suurempi.
Ja keihäiden kokoisia nuolia.
Jättiläisiä ei ole nähty näillä mailla sitten Joosuan päivien.
Ei vuosisatoihin.
Filistealaiset yrittävät pelotella meitä -
ja ajaa meidät takaisin luoliin.
Toivotaan.
Olet yhä huolestunut.
Miksi jaamme verenjuojilta saatua saalista?
Miksi orjuutamme heidät?
Mitään ei saanut pitää.
Samuel sanoi niin.
Niin, isä. Samuel.
Aivan.
Poikani, hänen aikansa on ohi.
Tuomarien aika on mennyttä. Me olemme kuninkaiden ajan airuet.
Israelin ensimmäinen dynastia.
Samuelia pitäisi kunnioittaa. Hän puhuu Jumalan äänellä.
Miksei Jumala puhu minulle, voidellulleen?
Samuel voiteli sinut.
Jonatan,
kuninkaalle vihoittelijoita löytyy aina.
Ketä siis miellyttäisin?
Kahdentoista heimon johtajia ja puolestamme taistelleita,
jotka kuolivat palveluksessamme, vai yhtä miestä?
En pidä politikoinnista.
Elämä on politikointia, poika.
Varsinkin valtaistuimella.
Heitä huolesi ja tule. Juhlat odottavat meitä.
UHRIKUKKULA RAMA
Saul. Poikani.
Mitä olet tehnyt?
Puhuuko Herra?
Meidän on mentävä.
Minne?
Lausumaan sanat, jotka lausuttiin minulle.
Tekemään tehty tyhjäksi.
Mestari, odottakaa. Kenkänne.
Katso, kuinka kansamme iloitsee ja kukoistaa ansiostasi.
Nauti siitä.
Kuningas!
Rakastamme teitä!
Suo anteeksi.
Niin, äiti?
Käyttäydy kunnolla. -Kuten aina.
Sinulla on omakin viinisi.
Paras tarjoillaan kuninkaan pöytään.
Se on… Älä.
Pysyisit sitten kuninkaan pöydässä.
Hiljaisuutta, pyydän.
Hiljaisuutta, poikani.
Kuninkaani, koko Israelin herra,
olen Adriel, Barsillain poika, Juudan heimon vanhin.
Tervehdys, Adriel, Barsillain poika.
Juudan heimo on ollut leijona Abrahamin jälkeläisten joukossa.
Ja te olette kirkas valo polveutuaksenne pienestä Benjaminin heimosta.
Vähäisin tuotti mahtavimman.
Kun olin nuori, olimme hajallamme.
Piileskelimme luolissa vihollisia, jotka olette nyt voittanut.
Olimme vailla johtajaa, erimielisiä ja kaikkien naapuriemme vainoamia.
Herra Sebaot kuitenkin kuuli pyyntömme -
ja siunasi meitä kuningas Saulilla, Kisin pojalla Benjaminin heimosta.
Teitte meistä kansakunnan. Teitte meistä pelättyjä.
Teitte meistä rikkaita amalekilaisilta saamamme saaliin myötä.
Nautimme nyt heidän karjastaan ja viinistään,
ja heidän mahtava kuninkaansa Agag viruu nöyryytettynä jaloissanne.
Niinpä Juudan heimo uusii uskollisuudenvalansa voidellulle,
Herran valitulle, koko Israelin kuninkaan Saulin suvulle.
Jatkukoon valtakautenne ikuisesti.
Kiitän Juudan heimoa uskollisuudesta ja kohotan maljan, mutten itselleni.
Kohotan sen pojalleni,
jonka urheus ja vakaumus ovat laajalti tunnettuja.
Hänen sydämensä on horjumaton.
Rukoilen, että minut muistetaan hyvänä kuninkaana, mutta hänestä tulee suurempi.
Prinssillenne ja rakkaalle pojalleni.
Jonatanille ja hänen tulevalle valtakaudelleen.
Jonatanille. Rakkaalle veljelleni, joka on kaikin tavoin täydellinen.
Saulin suvulle.
Kuka lyö Isaskarin heimon sankarin ja voittaa Agagin miekan?
Eliab, tule. Puolusta Juudan heimon kunniaa.
Kuka lyö vetoa Eliabin puolesta?
Herrani, miksi noitakuningas elää yhä?
En salli hänen kuolla nöyryytyksettä.
Hän on piinannut kansaamme sukupolven ajan.
Hänenlaisensa ovat ihmissyöjiä ja velhoja.
Hän ei kuulu tänne.
Hän kuuluu nimenomaan avuttomana jalkojeni juureen.
Usko pois, hänen läsnäolonsa…
Taidat olla viinin tarpeessa.
Rauhoitu ja lyö vetoa.
Aikasi on ohi, verenjuoja.
Onko?
Pelko on vihollinen. Pelko on varas.
Leijona!
Kukkulalla pitojenne yllä -
näin kivipylvään, jossa lukee:
"Saulin kuningassuvun kunniaksi.
Hän voitti amalekilaiset.
Kiiriköön hänen maineensa kaikille merille.
Kestäköön hänen valtansa ikuisesti.
Saulin kunniaksi."
"Saulin kunniaksi."
Keskuuteemme on saapunut Korkeimman Jumalan profeetta.
Tervehdys, Samuel, Elkanan poika,
siunattu Herramme Sebaotin näkijä.
Tervehdys, Saul, Kisin poika Benjaminin heimosta.
Israelin heimoista vähäisin on antanut meille kirkkaan valon.
Tulitko uhraamaan kanssamme?
Tulitko pyhittämään voittoa ja tätä päivää kanssamme?
Tulin lausumaan sanat, jotka Herra lausui minulle viime yönä.
Olemme totelleet Herran käskyjä.
Amalekilaiset on tuhottu täysin.
Onko se totta?
Miksi sitten kuulen lampaiden määkivän?
Miksi kuulen karjan ammuvan?
Miksi toitte saastaa häpäisemään sen, minkä tulisi olla pyhää?
Tule, vanha ystäväni.
Tänä iltana juhlimme.
Kerromme vanhoja tarinoita.
Muistamme Jumalan suuruutta. Tule!
Puhu kanssani kahden.
Säästä uhrisi.
Uhrasimme jo tuhansia miehiä taistelukentällä.
Eikö se riitä?
Tulit ja nolasit minut Israelin heimojen edessä.
Nuhtelit minua kuin poikasta.
Voitelin pojan, joka ei luullut itsestään liikoja.
Kuninkaaksi. Olen se, mitä teit minusta.
Itkin vuoksesi raivosta koko yön.
Rukoilin Taivaan Herraa, mutta hän ei heltynyt.
Nyt minun on puhuttava hänen suullaan.
Kuinka mukavaa kannaltasi.
Miten erotan Korkeimman sanat -
kateellisen vanhuksen höpinöistä?
Rakastin sinua kuin poikaani.
Mutta poikasi eivät rakastaneet sinua.
He eivät seuranneet tietäsi.
Juuri siksi kansa vaati kuningasta.
Hyvä on, Saul.
Kerron sinulle, mitä Israelin Jumala sanoi minulle.
Puhu.
"Minä kadun, että tein Saulin kuninkaaksi.
Hän on kääntynyt pois minusta -
eikä ole täyttänyt minun käskyjäni."
Mikal.
Mitä olemme tehneet?
Tottelin Herran ääntä. Tuhosin amalekilaiset täysin.
Silti Agag elää yhä.
Kahlehdittuna pöytäni alla kuin koira.
Sinun käskettiin surmata hänet.
Loin kuningaskunnan tyhjästä.
Hajanaisista heimoista.
Miksei tämä riitä?
Sinäkö loit kuningaskunnan?
Sinäkö?
Kun pidit itseäsi mitättömänä,
Herra kohotti sinut kuninkaaksi.
Nyt, kun pidät itseäsi mahtavana,
olet kapinoinut ja tehnyt itsestäsi pahan Herran silmissä.
Pahanko?
Olet turmellut Israelin valtaistuimen oman kunniasi nimissä.
Siksi lankeat turmeltuneeseen valtaan ja omaan piinaasi.
Kirous valtaa mielesi.
Pois päästäni, velho.
En ole mikään velho.
Olen vain viestintuoja.
Samuel, pelkäsin kansaa.
Säilytin parhaan saaliin uhrattavaksi.
Uhraisin sen kaiken.
"Kuuliaisuus on parempi kuin uhri, totteleminen parempi kuin oinasten rasva.
Sillä tottelemattomuus on taikuuden syntiä,
niskoittelu on valhetta ja kotijumalain palvelusta."
Pelkäsin heitä.
Miksi pelkäisit kansaa?
Mikset pelkää Jumalaa ihmisten sijaan?
Minä…
Rakastin sinua.
Voitelin sinut.
Siunaa minut. Uhraa kanssani.
Valitsit minut kuninkaaksi. Olet kuin isä minulle.
Jumala valitsi sinut. Nyt hän valitsee jonkun toisen.
Koska olet hylännyt Herrasi sanan,
nyt Herrasi hylkää kuninkuutesi.
Hänen henkensä on vetäytynyt sinusta.
Valtakunta kuuluu minulle.
Ja pojalleni minun jälkeeni. Jonatanista tulee hallitsija.
Niin ei tapahdu.
Samuel.
Herra on ottanut valtakunnan sinulta ja antanut sen sinua suuremmalle.
Kuka hän on?
Samuel?
Samuel!
Anteeksi, lapseni.
Samuel!
Isä, mitä tapahtui?
Samuel! -Mitä tapahtui?
Irti minusta!
Ei, menkää pois!
Apua! Auttakaa minua!
Olen kyllästynyt pelkäämään.
Jumala sanoi Joosualle: "Ole vahva ja urhea.
Älä pelkää."
Miksi jumalat ovat saapuneet tähän paikkaan?
Jumalien Jumala on saapunut.
Saulin viha on varmasti jo laantunut.
Saulin viha onkin laantunut,
mutta Jumalan viha ei ole.
Kuten miekkasi on riistänyt naisilta lapsensa,
niin on myös äitisi jäävä ikuisesti lapsettomaksi.
Jumalaa ei pilkata.
Mestari, minne menemme nyt?
Etsimään kuninkaan.
Voiko yksi kivi siis muuttaa historian kulun?
Kyllä voi.
Kohtalolla on kuitenkin hintansa,
ja Daavidin nousu maksaisi suvulleni kaiken.
Tekstitys: Tero Vaaja
Luova tarkastaja Anne-Maria Rantanen