KONGERIKET ISRAEL ÅR 1000 F.KR.
Kan én stein endre historiens gang?
Kan én trossig handling skape en legende?
Jeg skal fortelle historien om David,
en enkel gjetergutt, en utstøtt,
som ble en av de mest berømte kongene som noen gang har levd.
En gang i tiden hadde ikke Israel konge.
Fem hundre år etter at Moses delte havet,
var folket lederløst og splittet.
Så Samuel, den siste av de store profetene,
salvet Saul fra Benjamins stamme,
som Israels første konge.
Men Samuel advarte folket mot å glemme guden som reddet dem fra Egypt.
I 25 år har Saul hersket,
elsket av folket, seirende i alle slag.
Mens Sauls arroganse vokser, skapes splid mellom ham og Samuel.
For hver ny seier
stoler Israels folk mer på en trone enn på sin Gud.
Måtte Sauls hus vare evig.
For evig!
ELAH-DALEN FILISTERSLAGET
Hvor mange er de?
Over 200 000.
Han er bare en mann, far.
Er han?
Hvor mange dager må vi tåle?
Send meg deres forkjemper.
Kujoner. Alle sammen.
Goliat!
Gud, gi meg denne bakken. Hvert skritt. Bare ett skritt.
Jeg ba om en forkjemper.
Kommer du mot meg med en stokk, blir du offer for min vrede.
Gi meg et til.
Et til.
Nei.
Så idet et folks skjebne står på spill,
stiller jeg igjen dette spørsmålet:
Kan én stein endre historiens gang?
ETT ÅR TIDLIGERE
BETLEHEM JUDAS STAMME
Hva er det du gjør?
Det er bedre.
Det går bra.
Nei.
Kom igjen. Fort.
Jeg er så lei for det, lille venn.
Vet det. Det er greit.
Stille nå.
Hvorfor kunne ikke Moses dra? Hvorfor måtte han dø?
Fordi da han var veldig gammel…
Som deg?
Ja, veldig gammel som meg.
Etter å ha ledet Israel i 40 år døde Moses på det fjellet.
Ulydighet har sin pris, selv for en så viktig som Moses.
Så hva gjorde Josva uten Moses?
Gud sa til ham tre ganger: "Chazak veh emats."
Vær sterk og modig. Ikke vær redd.
For frykt er fienden. Frykt er tyven.
Hvorfor må vi gjemme oss, da?
Fordi hans arbeid ikke er ferdig.
Det stemmer, David.
Så vi må ikke frykte.
Vi må møte frykt fordi Gud alltid vil være der på den andre siden.
Skal du ikke passe sauene, lille gjeter?
Jeg gjorde det.
Ikke godt nok. Jeg så hva du tok med deg hjem.
Løven er tilbake.
En løve? Og hvor var du?
Et annet sted og sang om moren din?
Snakk om moren min.
Nataniel, David, betyr ikke historien om vårt folk noe for dere?
Tilgi oss, far. Jeg ble distrahert av gjeteren.
Stakkars lam.
Hun overlevde.
Vet far at du har den?
Avva, gå inn.
David.
Far.
Hvor mange mistet du?
Fire sauer.
Jeg er ingen rik mann.
Det var gamlekongen.
Den løven er død.
Det var ham. Før vi virkelig dreper ham, kan ikke sauene beite der.
Vi mister flere.
David, du vet at jeg ikke har beite andre steder.
Da samler vi noen og jakter på den.
De blir ikke med.
Hvorfor ikke?
På grunn av meg.
Ikke på grunn av deg.
Hele Betlehem behandler meg slik,
akkurat som brødrene mine.
Jeg er bare en bastard i dette huset.
Du er sønnen min, som de er.
Jeg dreper løven.
Nei. Jeg tar meg av det.
Som forrige gang?
Burde begravd den med moren din.
Jeg vil aldri høre det instrumentet i mitt hus igjen, David.
Dette er alt jeg har igjen av henne.
Hvor skal du?
Dit jeg hører til.
David!
Vis meg din hensikt.
Vis meg din vilje for meg.
Vis meg hvem jeg er.
Vær så snill.
En sang må finnes og skjøttes som en levende skapning.
Prøv, du.
Jeg vil takke Herren
Av hele mitt hjerte
Jeg skal telle
Alle dine undre
Og Herren blir de undertryktes tilflukt
En tilflukt i vanskelige tider
Og de som kjenner Ditt navn
Vil stole på Deg
For du har ikke forlatt
Dem som søker deg, Herre
HAVILA AMALEKITT-SLAGET
Den siste store kampen Israel møtte for Goliat,
var mot amalekittene,
en brutal nasjon av bloddrikkere som hadde plaget Israel i generasjoner.
Den store profet Samuel ba kong Saul om å ikke beholde noe krigsbytte,
å ikke ta noe fra amalekittene, og drepe deres konge,
en ond kannibal som het Agag.
Etter flere dagers kamp seiret min far, kong Saul,
og min bror Jonatan igjen.
Seier!
For Gud og for Israel
og for deres konge!
Min prins.
Herren velsignet oss denne dag.
Hvor mange mistet vi?
Fem tusen.
Høy pris å betale.
Men amalekittene er beseiret.
En grenselandsby ble ødelagt nord for Betlehem.
Grenselandsby? Av hvem?
Jeg sender en speidergruppe.
Gi meg en hest.
Min prins, det er en hel dags tur.
Og du har vært på slagmarken i mange dager.
Ta meg med dit.
Vi drar til grenselandsbyen.
Er du sliten, Eliab?
Jeg er aldri sliten.
BAAL HATZOR GRENSELANDSBY ØST FOR BETLEHEM
Mens vi dreper fiender, blir vårt folk angrepet.
Uten forsvar. Ubevæpnet.
Hvem ville gjort dette? Filistere?
Hvorfor så dypt inne i området vårt? Det er ingenting å vinne her.
Har noen av dere sett noe lignende?
Eliab?
De har blitt revet i stykker uten et sverdblads godhet.
Overlevende.
Sett ham ned.
Forsiktig. Han har vært gjennom nok.
Dette er din prins, sønn av kong Saul.
Si bare sannheten.
Jeg heter Jonatan. Hva heter du?
Hvem gjorde dette?
Herre…
Løp!
Løp.
Jeg er så lei for det.
Jeg er din prins og beskyttet deg ikke.
Det er jobben min.
Nå må du si hvem som gjorde dette.
Og jeg sverger at jeg skal finne dem, og jeg skal returnere dem til støvet.
Bare for din skyld.
"Det var kjemper på jorden på den tiden… og også etterpå."
Du begynner å bli god.
Alle sauene er der, akkurat som du ba om.
Jeg kom ikke for flokkens skyld.
Jeg beklager det i går kveld, måten jeg snakket til deg på.
Din ånd er hennes, en hest som aldri kan temmes.
Hvorfor holder du meg i åsene?
-Du gjemmer meg som en spedalsk. -David.
Send meg til kongens hær. La meg vise hva jeg kan.
Det er ingen ære i å tjene den kongen.
Si det til Eliab.
Det har jeg gjort. Mange ganger.
Så hvorfor får brødrene mine slåss, og jeg må være her?
Fordi han tok dem.
Og han tar skatten og landet vårt, som profeten advarte om.
Israel burde aldri hatt en konge.
Han har tatt nok. Jeg lar ham ikke ta deg.
Jeg hører ikke til her, far. Det vet jeg.
Jeg var ment for mer.
Hvordan vet du det?
Fordi Gud snakker til meg.
Når jeg er alene i åsene. Jeg hører stemmen hans, slik mor gjorde.
Han sier til meg…
Avva.
Avva!
Avva.
Å nei.
Avva?
David.
Kom hit.
Går det bra?
Hvorfor dømmer Gud meg?
Denne demonen angriper hjemmet mitt.
Slutt, David. Du kan ikke takle det alene.
Jeg kan og skal. For oss alle.
Nei. Vent.
Jeg venter ikke lenger.
Vent, David.
GILGA-LEIREN ETTER AMALEKITT-BESEIRINGEN
Hva med gutten?
Han blir hos meg.
Min prins, barn forteller historier. Ingenting sprer seg som frykt.
-Og denne gutten… -Har ikke sagt et ord.
Gå. Vær med dine menn. Nyt seieren vår.
Velsigne Gibea! Velsign huset Saul, sønn av Kisj,
Benjamins stolthet,
som fyller våre mager med Agags vin.
Sørg for at kongens trone heves opp fra bakken en halv alen.
Hva har det å si, mor?
Alle detaljer teller.
Mikal, legg det inn. Arbeidet er meningsfullt. Få det gjort.
Om du var på slagmarken, hadde vi vunnet første dag.
-Jonatan. -Min dronning.
Herren har gitt meg min sønn tilbake.
-Skader? -Ikke en skramme.
Ikke mange.
-Jonatan, jeg ba hver dag. -Søster.
-Hvem er dette? -Du kan ikke redde alle.
Jeg kunne redde denne.
Hva skjedde med ham?
Hele landsbyen hans ble ødelagt ved grensen. Eneste overlevende.
Mikal, den silken er fra Egypt. Mor? Silken.
Hva heter du?
Han snakker ikke.
Ruben.
Hallo, Ruben. Kom. Liker du fiken? Jeg elsker det.
Hvordan var reisen?
Nok til å få meg til å spy.
Palassleker må være kjedelige om du søker en slagmark.
Farene ved et palass overskygger farene i felten.
Her vet du hvem fiendene er.
Ikke alltid. Hvorfor har du kommet?
Far tilkalte oss. Vi er her for å vise samhold.
Stammene må hedres. Kamper har helter.
Som trenger bruder.
Det gjør prinser òg.
Du har sørget lenge nok.
Mor, jeg vant nettopp en strid.
Vil ikke utkjempe flere.
Hvor er far?
-Oppe på et fjell et sted. -Det.
Setter opp et seiersmonument.
Og Isjbosjet?
Du finner ham om du følger plyndringen.
Hva mer kan jeg gjøre for deg, prins?
Min kopp er full nå, men hold deg nær.
Appetitten påfylles raskt.
Har aldri vært så nær kongelige.
Kom og sett deg.
Sitt. Jeg biter ikke.
Her.
Du har et vakkert ansikt.
Hva heter du?
Kezia.
Dersom jeg ble satt i din søsters tjeneste,
ville du sett mye mer av meg.
Smart jente. Kanskje jeg kan ordne det.
Blir du konge en dag?
Jeg foretrekker maktens dekadens
fremfor kronens byrde.
Isjbosjet.
Apropos byrder.
Herre prins.
Vær hilset, bror. Du virker opprørt. Gikk jeg glipp av en forlovelse?
Du vet godt at du gikk glipp av en stor kamp.
Gjorde jeg? Kamp?
Kampen ble vunnet av menn med tørst etter blod og erobring.
Du trengte meg ikke. Jeg er for ung og kultivert for drama.
Yngre menn døde i det slaget.
Bra for dem. Måtte Gud belønne deres offer.
Det var ditt verk.
Vær mer spesifikk, bror.
Du ba far beholde disse forbannede gjenstandene.
Forbannede? De er ganske blanke, synes du ikke, til å være forbannede?
Uansett, kongen protesterte ikke, så…
Kom igjen, bror.
Nyt vår store seier.
Det fortjener du.
Greit. Som du vil.
Min prins, Joab og fyrst Abner kaller på deg.
Stikk av.
Vi snakker om dette igjen.
Gleder meg.
Jeg kan gi dere 50 okser og 400 sauer.
Hvorfor skulle vi være minst av Israels hus?
Fordi dere er det. Gå nå.
Abner, doble tildelingen deres. Dere er ikke minst i mine øyne.
Måtte kongen leve evig.
Du gir for mye.
Jeg er sjenerøs.
Lojalitet oppnådd gjennom handel er flyktig.
Det er ungdom også. Men den nytes så lenge den varer, min gamle venn.
Far.
Jonatan, min sønn.
Min konge.
Litt av en bauta, ikke sant?
Og hva vil den hedre? Amalekittenes nederlag?
Mer enn det. Det blir et minnesmerke for evig tid.
For vårt hus' storhet, Israels herlighet.
Guds storhet?
Vår storhet er Hans storhet.
Hva med grenselandsbyen?
Helt ødelagt. Én overlevende, et barn. Jeg tok ham med.
Ødelagt av hvem?
Ukjent. Men jeg så avtrykket av en hånd større enn en vevers kurv.
Og piler på størrelse med spyd.
Kjemper har ikke vandret i dette landet siden Josva.
Ikke på hundrevis av år.
Dette er et filistertriks for å skremme oss.
Skremme oss tilbake i huler.
La oss håpe det.
Du er fortsatt plaget.
Hvorfor deler vi byttet til bloddrikkerne?
Slavebinder folket?
Vi ble bedt om å la være.
Av Samuel.
Ja, far. Av Samuel.
Ja.
Hans tid er forbi.
Dommernes tid er over. Dette er kongenes tid, og vi er dens forvaltere.
Israels første dynasti.
Vi burde likevel hedre ham. Han snakker for Gud.
Hvorfor kan ikke Gud snakke til meg, sin salvede?
Salvet av Samuel.
Jonatan,
når du er konge, vil noen alltid være sint på deg. Alltid.
Så hvem skal jeg blidgjøre?
Lederne av de tolv stammene, mennene som kjempet for oss,
som døde i tjeneste for tronen vår, eller én mann?
Jeg liker ikke politikk.
Livet er politikk.
Enda mer på tronen.
La det ligge nå. Kom. Vi har en feiring å nyte.
HØYDEDRAG RAMAH
Saul, min sønn…
Hva har du gjort?
Snakker Herren?
Vi må dra.
Hvor?
For å tale ordene som ble sagt til meg.
For å omgjøre det som er gjort.
Vent, min herre. Skoene dine.
Se på all gleden og velstanden du har gitt folket vårt.
Nyt det.
Kongen!
Vi elsker deg, kong Saul!
Beklager.
Ja, mor?
-Oppfør deg. -Når gjør jeg ikke det?
Du har din egen vin.
De sparer den beste vin til kongens bord.
Nei, det er… Nei.
Da bør du bli ved kongens bord.
Vær så snill.
Vær så snill, sønner.
Min konge, herre over hele Israel,
jeg er Adriel, sønn av Barsillai, eldste i Judas stamme.
Vær hilset, Adriel, sønn av Barsillai.
Judaene har lenge vært en løve blant Abrahams sønner.
Akkurat som Benjamin har skapt et stort lys i deg for en så liten stamme.
Den største har kommet fra den minste.
Da jeg var ung, var vi spredt,
gjemte oss i grotter for fiendene du nå har erobret.
Lederløse, splittet, utnyttet av alle nabonasjoner.
Men den allmektige hørte vårt rop
og velsignet oss med en konge, Saul, sønn av Kisj fra Benjamins stamme.
Og du, Saul, har gjort oss til en nasjon. Du har gjort oss fryktet.
Du har gjort oss velstående med amalekittenes bytte.
Vi spiser nå deres kveg og drikker deres vin,
og deres mektige kong Agag sitter ydmyket ved dine føtter.
Så Judas stamme fornyer troskapsløftet til den salvede
av den allmektige, til Sauls hus, konge av hele Israel.
Måtte ditt styre vare i alle generasjoner.
Jeg takker judaene for deres lojalitet og hever ikke dette begeret for meg selv,
men hever det for min sønn,
med mot og overbevisning som alltid går foran ham.
Med et standhaftig hjerte.
Jeg ber om at jeg blir husket som en god konge, men han vil bli større enn meg.
For deres prins og min elskede sønn.
For Jonatan og hans kommende styre.
For Jonatan. Min elskede bror, perfekt på alle måter.
For Sauls hus.
Hvem kan stå imot helten av Jissakar og gjøre krav på Agags sverd?
Kom, Eliab. Kjemp for Judas stamme.
Hvem vedder på Eliab av Juda?
Min herre, hvorfor lever heksekongen?
Jeg gir ham ikke døden uten ydmykelse.
Han har plaget vårt folk i en generasjon.
Hans folk er kannibaler og trollmenn.
Han hører ikke til her.
Han er akkurat der han hører til, under mine føtter, maktesløs.
Hans nærvær her, tro meg…
Jeg tror du trenger vin.
Slapp av. Gjør et veddemål.
Din tid er omme, bloddrikker.
Er den?
Frykt er fienden. Frykt er tyven.
Løve!
På åsen over dette gildet
fant jeg et monument med påskriften:
"Til ære for Sauls hus.
Han har beseiret amalekittene.
Måtte hans berømmelse nå alle hav.
Måtte hans trone vare i alle generasjoner.
For Sauls herlighet.
Sauls herlighet."
Vi har en profet fra den allmektige Gud blant oss.
Vær hilset, Samuel, sønn av Elkana.
Velsignet er du, allmektiges profet.
Vær hilset, Saul, sønn av Kisj av Benjamins stamme.
Den minste av Israels stammer har skapt et stort lys.
Har du kommet for å ofre med oss?
For å vigsle denne seieren og denne dagen med oss?
Jeg har kommet for å si det Gud sa til meg i går kveld.
Vi har adlydt Herrens ordrer.
Amalekittene er fullstendig ødelagt.
Sier du det?
Så hvorfor breker sauene i ørene mine?
Hvorfor rauter kveget?
Hvorfor har det blitt brakt inn skitt for å forurense det hellige?
Kom, min gamle venn.
I kveld feirer vi.
Vi forteller gamle historier.
Vi husker Guds storhet. Kom.
Snakk med meg alene.
Spar offeret.
Vi har ofret tusenvis av menn i felten.
Er ikke det nok?
Og nå kommer du og skjemmer meg ut foran Israels stammer?
Kjefter på meg som en guttunge?
Jeg salvet en guttunge, ydmyk i egne øyne.
Som konge. Jeg er det du gjorde meg til.
Jeg gråt for deg, Saul. I raseri og tårer, hele natten.
Jeg tryglet vår himmelske far, men Han ville ikke gi etter.
Nå må jeg snakke som Han har talt.
Beleilig, ikke sant?
Hvordan skal jeg vite forskjellen på ordene til den allmektige
og en sjalu, gammel manns vrøvl?
Jeg elsket deg som en sønn.
Og likevel elsket ikke dine sønner deg.
De fulgte ikke dine veier.
Derfor krevde folket en konge.
Greit, Saul.
Jeg skal si hva Israels Gud har sagt til meg.
Snakk.
"Jeg angrer på at jeg gjorde Saul til konge.
Han har vendt meg ryggen
og ikke fulgt min ordre."
Mikal.
Hva har vi gjort?
Jeg adlød Herrens stemme. Jeg utslettet amalekittene.
Men Agag lever.
Lenket under bordet mitt som en hund.
Du ble bedt om å drepe ham.
Jeg bygde et kongerike av intet.
Av spredte stammer.
Hvorfor er ikke dette nok?
Bygget du et kongerike?
Du?
Saul, da du var liten i egne øyne,
løftet Herren deg opp og gjorde deg til konge.
Nå som du er stor i egne øyne,
har du gjort opprør og gjort deg selv ond i Herrens øyne.
Ond?
Du har forvrengt Israels trone til din egen herlighet,
så du vil bli gitt til en forvrengt makt og din egen lidelse.
Ditt sinn vil bli forbannet.
Ut av hodet mitt, trollmann.
Jeg er ingen trollmann.
Jeg er kun en budbringer.
Samuel, jeg var redd for folket.
Jeg holdt tilbake det beste å ofre.
Jeg ville ofret dem alle.
"Å adlyde er bedre enn å ofre, å lytte bedre enn bukkenes fett.
Opprør er som heksekunstens synd,
stahet er som urettferdighet og forgudelse."
Jeg var redd for dem.
Hvorfor er du redd for folket?
Hvorfor er du ikke redd for Gud i stedet for menneskene?
Jeg…
Jeg elsket deg.
Jeg salvet deg.
Velsigne meg. Ofre med meg.
Du valgte meg til konge. Du er en far for meg.
Gud valgte deg. Nå velger Han en annen.
For du har avvist ordene til Herren din Gud,
så Herren din Gud avviser deg nå som konge.
Hans ånd er trukket fra deg.
Dette er mitt kongerike.
Og min sønns etter meg. Jonatan skal herske.
Han vil aldri herske.
Samuel.
Herren har revet kongeriket fra deg og gitt det til en større enn deg.
Hvem er han?
Samuel?
Samuel!
Beklager, mitt barn.
Samuel!
Hva skjedde, far?
-Samuel! -Hva skjedde?
Vekk fra meg! Vekk!
Nei, gå vekk!
Hjelp meg!
Jeg er lei av å være redd.
Gud sa til Josva: "Vær sterk og modig.
Frykt ikke."
Hvorfor har gudene kommet til dette stedet?
Gudenes Gud har kommet.
Sauls vrede har vel gått over.
Sauls vrede har gått over.
Men ikke Guds vrede.
Som ditt sverd har gjort kvinner barnløse,
skal din mor være barnløs for alltid.
Gud hånes ikke.
Min herre, hvor skal vi nå?
Finne en konge.
Kan én stein endre historiens gang?
Ja, det kan den.
Men skjebnen har sin pris,
og Davids fremvekst vil koste familien min alt.
Tekst: Gry Viola Impelluso
Kreativ leder Heidi Rabbevåg