TIDLIGERE PÅ HOUSE OF DAVID
For Sauls hus, konge over hele Israel.
Løven er tilbake.
Hvor var du? Av gårde og sang om din mor?
Hva med grenselandsbyen?
Jeg så avtrykket av en hånd større enn en vevers kurv.
I kveld feirer vi!
Du har forvrengt Israels trone til din egen herlighet,
Gud valgte deg til konge, Saul.
Nå velger han en annen.
Jeg dreper løven.
Du kan ikke alene.
Jeg kan og skal.
Det er for tidlig.
Nei, vi er her akkurat i tide.
Og dette skjer ikke igjen på 28 år,
når solen og månen og stjernene står på linje med hverandre
slik de gjorde ved skapelsens begynnelse.
Se.
Sola står opp. Husker du den?
Birkat ha'chama.
Bare følg med.
Velsignet er du
Herren, vår Gud
Universets konge
Som utfører skaperverk
Dere burde ikke være her.
Ingen av dere.
Du og barnet ditt besudler navnet til Isai
og hele Betlehem.
Bli her.
Kanskje du har hørt det.
Jeg ser ting.
Syner.
Og vil du vite hva jeg har sett?
Historien vil kjenne min sønns navn lenge etter at ditt er glemt.
Hvordan våger du?
Kom, David.
Er jeg en forbannelse?
Nei, David.
Du er fryktløst og vidunderlig skapt.
Gutten min.
Vær stille og lytt.
Hva hører du?
Ingenting.
Lukk øynene…
…og lytt bedre.
Ikke bare med ørene, men også med sjelen.
Dyp kaller på dyp.
Og i stillheten og tausheten vil du høre Gud.
Hør på ham. Han vil si deg hvem du er.
Ikke de.
Jeg hører ingenting.
Det vil du.
Kan jeg leke med deg?
Vent på meg, Eliab!
Ikke bortenfor muren, David.
Jeg vet det.
-David. -Jeg vet det.
Dyp kaller på dyp.
Vis meg hvem jeg er.
Stå helt stille, David.
Han merker frykten din.
Forstår du?
Ro ned pusten.
Og David…
…min sønn…
…jeg elsker deg av hele mitt hjerte.
Ima? Nei!
Nei, ima!
-Løp, David. -Nei!
Nitzevet!
David.
Nitzevet.
Hva har du gjort, David?
Det går bra, kjære.
David, moren din spør etter deg.
David, kom.
Kom.
Jeg frykter at livet blir vanskelig for deg.
Jeg vil ikke være her for å beskytte deg.
Jo, du blir bedre.
Han kaller på meg.
Jeg vet det.
Jeg vet det blir slik.
Han viste meg hva du vil bli.
Hva da?
Husk.
David.
Ima.
Kom, David.
-Huske hva? Nei! -Kom, David.
-Nei, ima! -Kom, David.
Vær så snill!
Bli her.
Din mor…
…er ikke mer.
Gå til østmarken.
-Gjet sauene. -Hvorfor det?
Jeg kan ikke se på deg mens jeg sørger.
-Gå. -Jeg vil se henne.
Forlat dette huset.
-Nei, jeg vil se ima. -Forlat dette huset.
Gå og gjet sauene.
Gå.
Jeg ber om din hjelp. Jeg kjenner alle her.
-Jeg ber deg. -Jeg vil ikke.
Se, saba.
Det er gutten.
Det er sant.
Min sønn.
Går det bra?
Når skal du lære?
Ikke tross meg igjen.
Han skremmer deg ikke mer.
GIBEA-FESTNINGEN ISRAELS NYE HOVEDSTAD
Far?
Mitt barn…
Hvor lenge har jeg sovet?
Jeg henter de andre.
Jeg skal være rask.
Far har våknet igjen.
Han virker mer som seg selv denne gangen.
Jeg varsler dronningen.
Mikal.
Snakk til meg.
Skrikene hans.
Det er som om han blir brent levende.
Jeg får dem ikke ut av hodet.
Vær så snill.
En annen gang.
Hva gjorde Samuel med ham?
Jeg vet ikke.
Det jeg sier deg nå,
kan ikke bli kjent for noen.
Samuel har til hensikt å salve en annen slik han salvet meg.
Min kjære, du har hatt feber og drømt mye.
Han sa det like tydelig som jeg sa det nå.
Først da falt de uti mørke.
Men det er forræderi.
Hvorfor lot du Samuel dra?
Samuels makt er ikke av denne verden.
Mitt sverd hjelper ikke.
Du har blitt salvet tre ganger.
Folket akter deg.
Folk akter Samuel også.
Abner.
Finn ham.
Få ham forfulgt.
Gi meg den han salver.
Det skal skje.
Jeg har bedt deg om mye i årenes løp.
Den Samuel salver,
må bli drept, sammen med alle i hans husholdning.
Alle tegn på svakhet i huset vårt er ammunisjon for filisterne.
Forstår du?
Hvem tjener du?
Hvordan kan du spørre om det?
Si det.
Jeg tjener Sauls hus.
BYEN GAT FILISTERTERRITORIUM
Gi meg Guds visdom og mine forfedres styrke.
De har kommet, min konge.
Vær hilset, brødrekonger av Filistia.
Jeg har lenge drømt om denne dagen,
der vi fem finner grunn til å samles i stedet for å slåss.
Nok nå. Hvorfor har du samlet oss her?
Hebreerne har ødelagt Amaleks hus.
-Det er umulig. -Det skjedde.
Skjebnen har snudd i Sauls favør.
Saul er eslenes konge.
Hebraiske stammer er intet.
Men Agag, med stridsvogner, gudebilder og utallige menn,
har blitt svelget av hendene til de stammene av intet.
Rykter.
Så vi forsterker byene våre.
Nei.
Med fem forente hærer skal vi ri mot Saul.
Og når vi gjør det, vil våre guder og marer gå foran oss.
Og hvordan vet vi at dette ikke bare er blind hevn?
Saul, etter å ha drept din far på slagmarken for mange år siden.
Det er ingen leder blant oss som kan lede de fem hærene.
Såvisst ikke du,
Akisj, konge av Gat.
Jeg savner din far.
Han hadde bedre smak i vin.
Gjør hestene klare.
Ja, min konge.
Hvor skal vi?
Påkalle nye guder.
BETLEHEM JUDAS STAMME
Spis. Drikk. Kos dere.
Mitt folk, Judas stolthet er tilbake.
-Takk. -Velkommen.
Sønner av Isai og kapteinen for kongens garde, Joab.
Menn som har kjempet under min fane.
Min fane.
Nå gir jeg dem tilbake til dere i god behold.
Brødre,
jeg har med hilsener fra Sauls hus,
kongen av de tolv stammene og krigsherren.
Og gratulerer
til bruden Rakel og hennes
gåtefulle valg av min venn Jakob.
Av alle heltene hun kunne ha giftet seg med.
Kongen holder sterkt av hele sitt folk,
ikke minst Judas stamme.
Så han sender sine egne for å ønske dere hell og lykke.
Velkommen til Merab og Mikal.
Døtre av kong Saul.
Hallo, Judas folk.
Vi hilser fra kongen og familien vår.
Vi blomstrer bare hvis dere har det godt.
Og det virker det som dere har i dag.
Gratulerer til det nye paret Jakob og Rakel,
med navn som stammer fra våre forfedre,
som i de gamle historiene.
Kongens hus vil stryke all gjeld den nye familien har,
i tillegg til å gi dem land og sauer fra våre egne flokker,
slik at dere kan begynne reisen
med rikdommen og friheten som passer til deres nye kjærlighet.
Gratulerer.
Vær så god og nyt vinen.
Velkommen.
Nydelige lykkeønskninger.
-Jeg er dypt rørt. -Ikke vær sånn.
Kanskje de møttes og virkelig elsket hverandre ved første blikk.
Eller møttes for litt siden
da faren byttet datteren mot et dusin sauer.
Rørende ord.
Mor ville vært så stolt.
Gi deg.
Dette kongelige besøket er bare en distraksjon.
Vis frem prinsessene,
så kanskje de ikke merker at kongen går fra vettet.
Hvorfor sier du slike ting?
Om far trenger oss her, blir det sånn.
Og vi har gjort vår plikt, så vi kan dra.
-Jeg vil danse. -Hva?
Jeg skal danse.
Hvorfor?
Nei.
Ikke gjør det, prinsesse.
Joab.
Ikke vær sjalu.
Ja?
David skal spille en bedre sang for oss.
Våkne, min kjære, min vakre
Og bli med meg
For høsten er over
Regnet er borte
Blomstene knopper seg
Sangens tid er her
Og turtelduens stemme
Høres i vårt land
Våkne, min kjære, min vakre
Og bli med meg
Skrev du denne sangen?
Denne?
Ikke denne.
Jeg lærte den av min mor.
Din mor?
Den er vakker.
Hun er en god lærer.
Ja, det var hun.
Kanskje jeg kan skrive en sang til deg en dag.
Hvem er du?
Fokuser på å underholde gjestene, gjeter.
Det er derfor du er her.
Joab.
For innsatsen.
Denne er fin.
Rett fra slagmarken.
En amalekitt-kniv?
Pass hodet ditt, fetter.
Joab, la ham være.
Ja, prinsesse.
På tide å dra nå.
Jeg har ordnet husrom for dere på min fars vingård.
Vi drar tilbake til festningen i morgen.
Prøver du å bli drept?
-Den kniven er forbannet. -Det er metall.
Brukes av bloddrikkere til hedenske ritualer.
-Profeten forbød det. -Vi trenger den.
Samme hvor den kommer fra.
Jeg bryr meg.
Joab bør ikke tirres.
-Han er vår slekt. -Ja.
Og han kutter strupen din.
Spill en sang som gir meg en kone.
Ikke noe trist og dystert, men noe som skaper lidenskap.
Mine sanger er ikke triste og dystre.
Bare spill. Skap lidenskap.
Hvorfor forsvarer du aldri min ære slik?
Jeg behandler dere likt, prinsesse.
Ja, selvsagt.
Fortsett å fortelle deg selv det.
Greit?
Greit. Vi drar.
Må jeg ikke bygge opp fart
som en ørn?
Det fungerer ikke slik.
Hva er klokken?
Det er morgen.
Få den.
-Hvordan gjør du dette så godt? -Enkelt.
-Enkelt? -Gi meg én til.
-Her. Igjen. -Ja.
Du har for mye tid med den.
Har ikke annet å gjøre.
Hva får jeg om jeg treffer to krukker samtidig?
Det klarer du ikke.
Hva gir du meg?
Et muldyr.
Vil ikke ha det.
Ikke mitt muldyr. Du får Abinadabs muldyr.
Hva for noe?
Hvem gir det vekk?
Muldyret hans og fire mål land.
Du eier ikke land.
Jeg finner det.
Og hvis du bommer, hva gir du til gjengjeld?
Meningsløst spørsmål.
-Han har ingenting. -Hvis han bommer,
viser han seg aldri i byen og skjemmer oss ut.
-Nataniel. -Hva, bror?
-Du er fæl. -Du er enig.
-Du sier det bare ikke høyt. -Nok.
Jeg vil ikke ha muldyr eller land.
Jeg vil bli kongens kriger.
Jeg vil kjempe med dere.
Det er ingen ære å kjempe for den kongen.
-Far har rett. -Nei. Han tar feil.
Det er stor ære i det.
David, fienden dreper deg før du vet ordet av det.
Kan vi bare dra hjem?
Jeg kan kjempe. Jeg vet jeg kan.
Dette er ikke kamp. Dette jager vekk fuglene.
Jeg drakk det.
Se her.
To krukker samtidig.
Vær så god.
Jeg vil kjempe med dere.
David.
Jeg kan ikke la deg være med kongens krigere.
David, du burde beholdt denne.
Kan være nyttig.
For å klippe sauer.
Kniven min virker godt.
Jeg drepte gamlekongen med den.
Eliab, sist jeg hørte denne historien, var det en bjørn.
Det var en bjørn.
Hva blir det neste?
En drage?
Tror dere meg ikke?
Nei.
Den ga meg dette.
Jøss.
Jeg vet ikke og bryr meg ikke om noe av det er sant.
Men dette vet jeg:
En amoritt ga meg dette.
En filister dette.
Og en amalekitt ga meg dette.
Å være hebreer ga dette.
Og Shlomo ga meg denne.
Fordi jeg er en kriger. Det er mitt formål.
Du, David, du er poet og gjeter.
-Du er ikke en blodets mann. -Jeg er en kriger.
-Det er du ikke. -En Benjamin-kvinne.
-Spisse tenner. -Vis ham.
Eliab, kan du snakke med Joab?
Joab? Mannen du provoserte i går kveld?
-Han hører på deg, sin hærfører. -Under Abner.
-Bare spør. -Nei.
-Vær så snill. -Jeg trosser ikke vår far.
Han sendte deg til åsen,
og lar deg aldri forlate den.
Greit.
Da finner jeg min egen vei.
-Til slagmarken? -Ja.
Ja vel.
-Kom igjen. -Hva er det?
Hvis du virkelig vil se hvordan døden er, skal jeg vise deg.
Greit.
Ditt sinne tjener deg godt på slagmarken, men ikke her.
Du ba meg sparre. Du har mer i tankene.
Du kjenner meg godt.
Vi hadde bare tresverd å slåss med før.
Vi kjempet med høygafler…
…og gjeterstaver.
Så busta føyk, om nødvendig.
Men vi erobret, som vi må gjøre nå.
Min far beseiret hærer som hadde metall og bronse.
Nå beseirer han ikke hodet.
Vi har kommet så langt, Abner.
Hvorfor gjør Gud dette?
Jeg er bare en soldat.
-Gud snakker ikke til meg. -Men min far gjorde det.
Hva sa Samuel til ham?
Du må spørre ham om det selv.
Men én ting er klart.
Ditt styre kommer.
Min far er kongen av Israel.
Din far sliter med å stå opp.
Hvorfor ba ingen meg sparre?
Tilgi meg, min konge.
Jeg tenkte du trengte elleve dager til til å hvile.
Jeg har aldri følt meg bedre.
Et øyeblikk med min sønn.
Hva plager deg?
Si det nå.
Hva sa Samuel til deg?
Det er uviktig.
Far, han har vært sint før.
Hva enn dette er, kan du ofre noe med ham,
og alt vil bli glemt.
Alt vil ikke bli glemt.
Samuel er en gammel mann, sjalu på makten han har mistet.
Er det det du mener han er?
Jeg frykter at han har blitt det.
Det er ikke ham jeg kjenner.
Han er stemmen til den allmektige.
Har elsket ham hele livet.
Du lærte meg dette.
Alle menn forandrer seg.
Du blir klar når tiden kommer.
Det lover jeg.
Men jeg er fortsatt konge.
Husk det.
Hvor er din søster?
Gid jeg hadde en like flittig lærling.
Håper det er greit, Ahimelek. Jeg vet at jeg ikke skal være her.
Hemmeligheten din er trygg her.
Biti, min kjære.
Far.
Skal du ha det?
Ahimelek gir meg spesielle privilegier.
Jeg er tross alt kongens datter.
Benjamins fattige landsby hadde intet eksemplar av Moseloven.
Vi er forvaltere av et stort privilegium.
Godt å se du bruker det.
Hva leser du?
Folket ble plaget av giftige slanger.
Gud ba Moses om å ta en kobberslange,
sette den på en stang og løfte den så alle kunne se den.
Og alle de som så på den, overlevde,
helbredet, umiddelbart.
Tror du det virkelig skjedde?
Ja, i mitt hjerte.
Hvorfor helbreder ikke Gud deg?
Hvem sier jeg ikke er helbredet?
Jeg har noe å vise deg.
Da jeg var ung,
hadde vi knapt hørt om gull eller bronse, og iallfall ikke sett det.
Men i bekkene øst for Negev,
hvis man lette på de rette stedene,
fantes det steiner, ulike alt annet.
Man kunne lete i en måned uten å finne en slik stein.
Moren din elsket dem.
Vi brukte uendelig mange timer på å lete etter dem sammen.
Men sannheten er
at jeg bare prøvde å få henne til å gifte seg med meg.
Så jeg fikk laget dette til henne.
Tror du hun vil like det?
Jeg tror hun vil elske det.
For all evighet.
Det vil minne henne om bedre tider.
Frykt ikke, mitt barn.
Alt blir bra til slutt.
Jeg lover.
Du.
Kan jeg spørre om noe?
Vi har ikke annet å gjøre.
Hva husker du om henne?
Min mor.
Av og til føler jeg at hun svinner.
Jeg vil helst ikke huske den tiden.
Din mors bortgang, skyldfølelsen din.
Av og til føler jeg…
…at livet kan være grusomt og urettferdig,
særlig når det skjer ting som ikke kan endres.
Hun var en kvinne med stor overbevisning og varme.
Sangene hennes fylte huset.
Jeg angrer på at jeg var slem mot henne.
Du.
Vil du rømme til krig og barbari?
Der er det.
Hvem gjorde dette?
Det er et mysterium.
Da bør vi finne sannheten.
Kan du gjøre det prins Jonatan ikke kunne?
Han tror det er verket til…
Hva da?
Nei.
Vi blir overvåket.
David?
Er du hebreer?
Var dette ditt hjem?
Nei.
Jeg er ikke herfra.
Kom du alene?
Alene.
Jeg vet ingenting.
Er du fra Judas stamme?
Løvens stamme?
Jeg drepte en løve.
Imponerende.
Brødrene mine tror meg ikke.
Jeg har gjort mye mine brødre ikke tror på.
Storhet blir ofte avvist av dem som står oss nærest.
Dette er bronse. En filister?
Filister?
Ditt folk har en legende, ikke sant?
Anak?
-Anakim? -Sønner av Anak?
-Ja. -Kjemper.
Skapt da Guds sønner steg ned og fikk barn med menneskedøtre.
Og du tror på dem?
Jeg tror på alle Moses' ord.
Moses.
Som druknet den egyptiske hæren ved å dele havet.
Hashem druknet hæren. Moses var hans verktøy.
Hashem?
-Navnet? -Gudenes gud.
Er han?
-Ingen andre… -Trenger ingen andre.
Da må jeg spørre deg:
Kan din Gud redde deg nå?
David! Løp!
Løp!
David!
Løp, David.
Løp.
Kom igjen, David.
Eliab.
Løp.
-Eliab. Her borte. -Nei. David!
Nei.
Nei, Eliab.
Eliab.
Skal jeg kalle sammen flere menn og drepe dem?
Nei.
Det er gjort.
Vi har større bytte å jakte på.
Jeg gjør det.
Jeg gjør det! La det være!
Beklager, Josias.
Ingen burde måtte se slike ting.
Herren vil velsigne og bevare deg, min konge.
Gi deg søvn.
Du frykter søvn.
Dette raseriet i hodet mitt. Hva om det er en kamp jeg ikke kan vinne?
Du vinner alle kamper.
Du beseirer alle fiender.
Og du har gjort deres falne festning til vårt hjem.
Er du lykkelig her?
Det trekker litt.
Legg deg.
Kom.
Husker du vårt første hjem?
Vi var samlet.
Livet var enkelt.
Et trygt tilfluktssted.
Fordi du var der.
Det var alt jeg trengte.
Sov, min elskede.
Sov og kom tilbake til meg.
Vær så snill.
Laget du dette?
Liker du det?
Det er vakkert.
Dette beskytter deg. Det blir rustningen din.
Adonay, som reddet oss fra Egypt,
ikke vend oss ryggen nå.
Måtte ofrene til dem som har dødd, leve opp til din hensikt.
Vær så snill.
Vis meg hensikten din.
Samuel.
Jeg skal drepe deg.
Kongen vil hogge ned Israels dommer.
Mor?
Jonatan.
Jeg skal drepe deg.
Jeg skal hogge deg ned som…
Hogge deg ned som det høye gresset.
Gress som visner og blekner…
-Far? -…og blir glemt.
-Alt er glemt! -Far!
Alt er glemt!
Far.
Nei, Saul!
Far.
-Far. -Jonatan.
-Hjelp meg. -Det skal jeg.
Hvordan ble det slik?
Du må hvile.
Kom, så får vi deg til sengs.
Eliab.
Våkne, Eliab.
-Våkne. -La meg være.
Jeg klarer det aldri.
Våkne.
Du har vært i krig.
-Det er for langt. -Nei.
Hør her. Jeg er sterkere enn du tror.
Se på meg.
Jeg er sterkere enn du tror.
Kom.
Tekst: Gry Viola Impelluso
Kreativ leder Heidi Rabbevåg