A NETFLIX SOROZATA
Elmegyünk.
- Ma van az utolsó nap. Mit érzel? - Szomorú vagyok.
- Örülök, hogy együtt megyünk el. Puszi? - Igen.
Jó utazótárs voltál.
Ezután élettársak leszünk.
Megvan a cowboyom.
Tudod, ments meg egy lovat…
Lovagolj meg!
Aha.
Hezitáltál.
Tegnap éjjel…
BALETT-TÁNCOS
…szomorú voltam.
Érzelmes éjszaka volt.
Nem sikerült kommunikálnunk, és…
Reggel sikerült jobban megbeszélnünk, hogy mi történt, és…
jobban megértettük, és rájöttünk, hogy nem…
nem volt akkora gond, mint amekkorának feltüntettük.
Nem fejeztem ki magam egyértelműen.
Reggel megbeszéltük. Helyretettünk mindent.
Visszatértünk a turbékoláshoz.
Jó volt ez a kis…
vita, hogy kiderüljön, hogyan kezeljük.
Nagy munka áll előttünk, de újból sínen vagyunk.
Igazából…
Ez az!
- Oké. - Tessék.
- Köszi, cica! - Ananász az ásznak.
- Sziasztok! - Hahó!
- Jó reggelt! - Jó reggelt!
Reméljük, hogy jól éreztétek magatokat.
- Aha. - Kérdeznék valamit.
Hogy alakul a testi kapcsolat?
- Jól. - Valaki?
Nick bácsi perverz kérdése.
Nem?
A legutóbbi találkozásunkkor Matt fülig szerelmes volt.
„Ő az én párom.” Még mindig?
Őszinte leszek.
Este volt egy kis bukkanó.
Kommunikációs zavar.
De reggel sikerült megbeszélni,
nem menekültünk el egymás elől, és…
górcső alá vettük az érzelmeinket.
Fontos a továbblépéshez.
- Igazi szerelem. - Erősebbek lettünk.
A tegnap éjjel után ma reggel még szerelmesebb vagyok.
Izgatottan várjuk a következő fejezetet,
hogy hogyan tudtok otthon együtt élni.
Sikerül-e összehangolni az életeteket, a munkátokat, az otthonotokat.
Majd rákeresek, hogy kell nigériainak lenni.
- „A nigériai lét kezdőknek.” - Van ilyen könyv?
Még valami.
Elhoztuk a telefonjaitok.
Jézusom!
Ez meg micsoda?
Hadd adjak egy tanácsot! Ha a jegyesetek beszél hozzátok…
- Tegyük le! - …nézzetek rá!
Pont te mondod.
Csak három hét maradt az esküvőig.
Igent mondtok annak, akibe látatlanban beleszeretettek,
és akivel eljegyeztétek egymást?
Vagy örökké elhagyjátok őket?
Tényleg vak a szerelem?
- Bizonyítsátok be, hogy az! - Jó utat!
- Sok szerencsét! - Köszönjük!
- Köszi! - Köszi!
Végre. Szelfi.
Gyere ide! Mindenkinek küldök képet.
Ms. Erendira!
Hola!
- Szia! - Köszönni akartam.
Bartise vagyok. Szerelmes vagyok a lányába.
- Jézusom! - Jó napot!
Istenem! Szerintem este összeírom,
hogy kit milyen sorrendben hívok fel.
Egész listám van. Valószínűleg az egész vendéglistám.
Fel kell készítenem őket rá,
mert szerintem biztosan oltár elé állunk.
Puerto Ricó-i vagy?
Nem, félig fekete, félig fehér. De tudok kicsit spanyolul.
Kicsit ideges vagyok a továbblépéssel kapcsolatban,
mert most egy hihetetlen nyaraláson vagyunk.
Ez könnyen fenntartja a szerelmet.
Biztosan hideg zuhany lesz visszakerülni a való világba.
Kikerülünk a mesevilágból.
Egymás mindennapjai következnek.
A való világ nem mese.
Ettől félek.
Mehet a menet? Apuci.
Életre szóló romantikus kiruccanás volt.
- Visszatérünk a való világba. - Indulás!
Cuki vagy a felvételen.
- Nagyon… - A smink csodákra képes.
- Készen állsz? - Aha.
Viszlát, Malibu!
DALLAS, TEXAS ÁLLAM
Szó szerint mi casa, su casa lesz.
- Mintha mind együtt laknánk. - Hát ez kurva jó.
Otthon, édes otthon.
Az illata is otthonos.
- Jó! Tetszik. - Menő a plafon!
A konyha nagyon tuti.
Micsoda cuki kis lakás!
- Az első lakásunk. - Az első.
Ez koszos?
Tudod, hova tedd?
- A szennyeskosárba. - Komolyan?
- Nagyon jó. - Szerinted mit akartam csinálni?
Van söröm.
Kicsim, szedd össze a holmidat!
Nyugi már!
Mekkora gardrób… Beszélhetnénk a gardróbról?
Az enyém kétszer ekkora.
- És tele van. - Teljesen.
- Oké. - Aha.
- Jó lesz. - Ennyi elég.
- Kiürítek neked egy fiókot. - Ez a rész az enyém.
Igen? Oké.
- Csinálok neked helyet. - Igen?
- Kidobhatok néhány dzsekit. - Kapok 30 centi helyet?
- Igen. - Kicsim!
Ennyire szeretlek. Adok 30 centit.
- Pattanj be! - Ez az!
- Ne törd el! - Mit szólsz?
- Tetszik. - Vetődj rá!
- Jó. - Kényelmes.
Mindenki más utat jár be.
Az én célom az,
hogy csak az esküvő után szexeljünk.
Nehéz lesz úgy, hogy együtt élünk.
De a nyaralást és a szexi Malibut is kibírtuk.
De persze nehéz lesz úgy, hogy mindennap együtt vagyunk.
És nem mondom azt,
hogy biztosan…
kibírjuk.
Imádom.
Alig várom, hogy együtt főzzünk vacsorát,
elmenjünk a kedvenc éttermeinkben. És sok minden mást.
Készen állsz a közös bevásárlásra?
A nigériai élelmiszerboltban?
Igen! Alig várom.
- Mit veszünk, mit főzünk? - Mutathatok ezt-azt.
- De csípősek. Csak hogy tudd. - És?
Ne haragudj, tudod, kivel beszélsz?
Bocsi!
A joruba az anyanyelvem.
- Elismétled? - Joruba.
- Na! Nézzenek oda! - Mint Aruba, csak joruba.
Néhány kulcsszót kell tudnod.
Ha nigériaival találkozol, azt mondod:
„Bawo ni.”
Bawo ni.
- Igen, ez a köszönés. - Bevonni.
Bawo ni.
Fiatalabb nigériainak azt mondod:
„How far.”
- Mint angolul a „meddig”. - How far.
Igen. How far.
- How far? - Igen.
Ezt törzstől függetlenül megértik.
De anyukámnak nem mondhatod ezt.
- Neki „Bawo ni”-t mondasz. - Mert ő nem…
- Bawo ni. - Bawo ni.
Aha. Bawo ni.
- Imádom. - Könnyű, mi?
- Mindent megtaníthatsz. - Sokat kell tanulnod.
Van szőnyegünk.
Tényleg, neked ez új!
Mert a te lakásodban nincs ilyen.
Nem. Fiú vagyok.
Nem ismerem a luxust.
Szerintem kicsit treníroznod kell.
Nyugodtan trenírozhatsz.
Szerinted itt jobb lesz,
mint…
a kiruccanáskor?
Száz százalékban.
A kiruccanás romantikusnak és csodásnak hangzott, és az is volt.
- De először voltunk együtt. - Igen.
Sok kezdeti nehézséget kellett legyűrnünk,
és elég ingoványos talajon voltunk,
de megmentettük a kapcsolatunkat, és most erősebbek vagyunk.
Belegondoltunk, hogy milyen lenne, ha szétmennénk,
és inkább egymást választottuk.
Ezek után szerintem
jó lesz veled élni.
- Várom már ezt a részt. - Én is.
Nem, szerintem ez… Nagyon egészséges lesz.
Cole-lal túl kellett tennünk magunkat az elmúlt néhány napon.
A medencés buli sok volt.
A repülőn kettesben
el tudtam mondani neki, hogy hogy állok.
Megkértem, hogy ha szerinte nem házasodunk össze, akkor váljunk szét.
De a folytatás mellett döntöttünk. Nem állt készen.
A kapszulás lányt akarta elvenni.
Én meg mondtam, hogy ugyanaz a lány vagyok.
Felidéztük, miért jegyeztük el egymást látatlanban.
Csodálatos ehhez visszatérni.
Felhívtam a családomat, és…
ők…
nem is tudom, hogy mondjam,
de nem értik, amit csinálok.
Nem értik, miért csinálom ezt, és hogy mi történt velem.
Képtelenek felfogni.
Nem támogatnak.
- Szar érzés. - Nagyon nehéz.
Csak elképzelni tudom, milyen érzés lehet.
- Igen. - Kár.
Kicsit megszakad a szívem.
- Tudod? - Igen.
Szerintem nagyon szeretnek, és attól félnek,
hogy hibát követek el.
- Szokd meg a hajszálakat! - Vágom.
Minden tele van velük: a szakállam, a hajam.
Nem néztelek át. Van rajtad Nancy?
Vedlesz, mint egy kutya?
Aha.
- Néha rendetlen vagyok. - Láttam a bőröndjeidet.
Rendetlen vagy. De nem baj. Én is az vagyok.
De ez új. Sosem laktam még lánnyal. Csak fiú lakótársam volt, érted?
Ez teljesen új nekem.
Ideges vagy, mert először élsz együtt nővel?
- Nem igazán. - Nem?
Tudom, hogy türelmes leszel, és szólsz, ha baj van.
Megleszünk.
- De sosem tudni. - Soha.
Még sosem laktál csajjal.
- És… - Igaz.
Megtanítok neked ezt-azt, és nem lesz gáz.
Várom, mert ha beválik, akkor örökké így lesz.
Igent mondunk az oltárnál.
- Szuper. Igen! - Menő, nem?
- Alig várom. Puszit! - Igenis!
Oké.
- Filmezés? - Háló?
Igen. Imádom.
- Nagyon király. - Minden tetszik.
- Hatalmas ágy! - Imádom.
- Az én királyomnak. - Lefekszünk.
- A hosszú repülőút után. De jó! - Igen.
Kemény. Jó.
- Hova mész? - Bocsi!
Mi a fenét művelsz?
- Jaj! Jó. Így jó. - Meg tudnám szokni.
De jó!
Három hét az esküvőig.
- Készen állsz? - Igen.
Stresszes lesz három hét alatt megszervezni,
és visszatérni a való világba.
Megismerkedni a családdal, a barátokkal.
Meglátod, milyen vagyok stresszesen.
- Még nem láttalak úgy. Nem? - Mókás lesz. Még nem.
- Stresszes Colleen csendes. - Igen?
- Csak… - És az esküvő?
- Várod? - Nagyon.
Várom a szervezést is.
- A ruhavásárlást. - Igen?
- Aha. - Jó móka lesz, mi?
Igen, alig várom.
A következő három hétben ássuk bele magunkat…
- A valóságba és… - Tudom.
A valóság lesz a végső próba.
- De várom. - Abszolút.
Nem bánok semmit.
Mindennél jobban végig akarom vinni ezt.
Tetszik, ahogy eddig eljutottunk.
Imádom.
TIZENKILENC NAP AZ ESKÜVŐKIG
- Jó reggelt! - Jó reggelt!
- Kezdődhet a nap? - Aha!
Akkor emeld fel a segged!
Kezdhetjük.
Tegnap vasárnap este volt Dallasban.
Hívogattak az utcák.
De nem mentem, mert jegyben járok.
Úriember leszek, és nem mondom el,
hogy pontosan mi történt,
de szuper volt.
Ennyit mondok.
Esküszöm, nem…
Oké.
Villog.
Van benne kapszula?
Aha.
Nem aludtam jól. Új helyen nehéz.
Új zajok, új szagok, új szomszédok.
Nagyon furcsa.
Tegnap este hangosak voltak a szomszédok. És te is.
Késő este hívtak Nigériából.
Le fogom halkítani a telefonomat.
Késő este szoktak hívni Nigériából.
Olyan hétórás időeltolódás van
Nigériával.
Van, aki ezt nem fogja fel.
Szeretlek, de aludni jobban szeretek.
Az biztos.
Legközelebb kijövök.
- Hogy ne ébresszelek fel. - Nem megy a kávéfőző.
Fáradtan indul az első reggelem SK-vel.
Máris rossz a reggelem.
Nem működik a kávéfőző. Nem szoktam magamnak főzni.
Valószínűleg azért nem működik.
Inkább azt szoktam,
hogy előre megrendelem az appban, és aztán lemegyek érte.
Vegyünk kávét, mielőtt kárt teszek valakiben!
Menjünk el kávéért!
- Menjünk! - Oké.
- Ez az egyik új projektem. - Oké.
Rövid távú lakáskiadás.
- Négy másik van még. Igen. - Oké. Lássuk!
- Oké. Kapcsoljuk fel a villanyt! - Oké. Kellemes.
- Kint hőség van. - Igen.
Azta!
- Ez jó drágának tűnik… - Igen.
Nem kell kölcsönt felvenned? Megy saját pénzből?
A tiéd a pénz? Bumm!
Tessék, több ezer dollár egy konyhaszigetre.
- Eddig százezer dollárba került. - Azt a kurva!
Megvenni és aztán felújítani.
A többi lakásból és a munkámból finanszírozom.
Irigy vagyok.
Azt csinálsz mindennap, amit szeretnél.
Igen.
Hú! Pajtaajtó.
Igen. Ez a kedvenc fürdőszobám.
Ezt a házat mennyiért adnád ki?
Olyan hat-kilencezerért.
Havonta?
- Aha. - Hú!
Akkor senki nem lakik itt? Nyilván.
Senki nem lakik itt.
Az üzlettársam néha, ha egy projekten dolgozik,
itt alszik.
Az exed? Az egyik exeddel csinálod?
Igen. Ez a közös ingatlanunk.
Összesen csak két közös ingatlanunk van.
- Van egy másik? - Igen.
Aha.
- Érdekes. - Aha.
A kapszulában azt mondta, hogy az exe az ingatlanosa.
Mondom, jó. Nem gáz.
Most pedig kiderül, hogy résztulajdonosa az ingatlannak.
Mintha ezt elhallgatta volna.
Nancy exének nagyobb szerepe van a vállalkozásában, mint hittem.
Kíváncsi vagyok, hogy az airbnb-s üzlettársad…
A kapszulában azt mondtad…
- Hogy benne van. - Ingatlanosként.
Azt mondtad, ingatlanosként.
Most meg kiderül, hogy több házatok és hiteletek is van együtt, köztük ez.
- Mindent tudnom kell. - Jó.
Azt mondtad, az exeddel laktál, aztán kiköltöztél,
de közös a lakáshiteletek.
Igen. Felajánlotta a házat.
Mondtam neki, hogy nem kell.
Így nála maradt,
és megegyeztünk, hogy minden felesben lesz.
Ekkor kerültek szóba a bankszámlák.
Hogy azok is felesben legyenek. A házak is.
- De a lakáshitel az ő nevén van. - A miénken.
Mindkettőtök nevén.
De még fizetsz bele?
- Nem, csak ő fizeti. - Igen?
Jó. És akkor van még bevételed belőle…
- Csak neki. - A bérlőktől.
- Neki fizetnek? - Igen.
- Tehát te csak tulajdonos vagy. - Igen.
Tehát ha nem fizet többé, és úgy dönt, hogy végzett,
te felelnél érte?
Aha.
Igen.
És bízol benne?
Igen.
Úgy vannak a pénzügyeim, hogy csak akkor veszek új ingatlant,
ha tudom, hogy a megtakarításaimból legalább hat havi törlesztő kijön.
Annyi ingatlant akarok vásárolni
a következő öt-tíz évben,
amiből fedezni tudom a kiadásaimat, és eltarthatom a családomat.
Ha összeházasodtunk, az én pénzem a tiéd is.
Én így látom. A közös pénzünk.
A következő ingatlanomat a férjemmel venném.
És így képzeltem el a mi…
Úgy képzeltem el, hogy a férjemmel 200 ezret keresünk.
Háromszázezret.
Ha te bónuszt kapsz, az a közös bónuszunk.
Ettől a beszélgetéstől eléggé eldobom az agyamat.
Kétszázezer dollárt keresünk.
- Igen. - A mindenit!
Mivel hat évvel fiatalabb vagyok, és csak most indult be a karrierem,
3000 dollár spórolt pénzem sincs.
Neki van. 120 ezerért vette ezt a házat. Elképesztő.
Szívesen lennék ennek a részese,
és segítenék a gyarapodásban.
Oké.
Induljunk!
ALEXA KUTYÁJA
Szia, baba!
Szia!
- Puccos lakás. - Igen. Ez a lakásom.
Sokkal jobb a dohányzóasztalod.
Igen? Itt a kis erkélyem.
- Menő tér. - Ugye?
Ha összeházasodtunk, beköltözöl az épületbe.
Már megnéztem egy helyet ma.
- Ezt a lakást? - Itt nincsenek háromszobásak.
- De vannak. - A neten nincs.
Igen, de egy ideig nem kellene.
Nem kell azonnal.
Részben a pénzügyek miatt néztem meg.
Azért penthouse-ra nincs pénzem.
Jó?
Van diákhitelem. Körülbelül 32 ezer dollár.
Olyan sok számlám nincsen.
Csak az online vásárlásaim.
Szeretném, ha mindig lenne elég jó vacsorákra és utazásra…
- Ilyesmikre. - Aha.
Sosem akarok a pénz miatt aggódni.
Ez nagy…
- Nagy félelmem. - Aha.
- Gyerekként nem tudtam… - Aha.
A nagyszüleink nélkül éheztünk volna.
- Tényleg? - Igen.
Úgyhogy egy ideje lakásra spórolok.
Elkezdtél spórolni rá?
Kicsit.
El tudom képzelni, hogy egy év múlva veszünk egy házat.
- Jó. - Realisztikus?
- Szerintem az. - Szerintem is.
Lesznek gyerekeink meg minden.
Otthon szeretnék maradni a gyerekekkel.
- Úgyhogy… - Jó.
Szeretnék házassági szerződést is.
Egyértelműen több pénzed van.
- Ez nyilvánvaló mostanra. - Nem is tudom.
Megírod te?
Beleírhatsz, amit akarsz. Aláírom.
- Igen? - Igen.
A tiédben mi állna?
Szeretned kell.
- Ennyi? - Igen.
A munkám nem az életem.
Szeretném a gyerekeket edzeni.
Ha sportolnak, én akarok lenni az edzőjük.
Akkor is, ha lacrosse-oznak, és nem értek hozzá.
- Megtanulom. - Aha.
Szeretnék aktívan részt venni az életükben.
Mindenben. Beszéltünk a családi vacsorákról.
Mindig együtt ülünk le, akkor is, ha csak csendben vagyunk.
- De leülünk együtt. - Aha.
Nálam az oktatás kardinális.
Igen. Akkor nem kapnak semmit.
Ha bukásra állnak, eltiltjuk őket dolgoktól.
- Igen. - Nem hiszek ebben.
- De bünti nem lesz. - Nem vesszük le az ajtót.
- Egyetértünk? - Igen, az furcsa.
Tényleg az. Nagyon fura.
- Biztos… - Kurva furcsa.
Ezt majd apukámnak mondd!
- Leszedték az ajtódat? - Többször is.
- Tényleg? - Hónapokra.
Ez nagyon szokatlan.
Ez még semmi.
Mindjárt összeszarom magam.
Nyugodj meg, kérlek!
Tudod: nagy levegő!
Menni fog.
Szerintem nem találkoztam senki anyukájával…
2018 karácsonya óta.
Megjöttek.
- Szia, anya! - Szia!
Szia, anyukám!
Jó napot!
- Szia! - Szia! Hogy vagy?
Örvendek.
- Szia, Raven! - Jó napot!
Raven vagyok. Örvendek.
Köszönöm!
Elég sokat idegeskedtem rajta,
hogy hogy fogok kijönni az anyukájával.
Szó szerint vagy nigériait
vagy szemetet eszik.
Szeret nasizni.
- Ja. - Mostanában egészségesen eszem.
- Mióta megismertelek. - Kicsit.
Egészségesebben eszem. Megeszem a zöldségeket.
- Aha. - Aha.
Ehetünk? Éhesek vagytok?
- Nagyon. - Együnk!
Te mindig éhes vagy.
Fontos a viszony az anyóssal,
és nagyon szereti az anyukáját.
Szeretném, ha kedvelne engem.
Ideges vagyok.
Az efo riro?
Nemsokára kész.
- Jó az illata? - Igen, jó.
Jó az illata.
Ezt arrébb tesszük?
Jó. Gyúrsz egy kis lapkát így,
fogsz egy kis spenótot,
- és megeszed. - Tökéletes.
Csak úgy lenyeled?
Nem rágod meg?
Ezt nem.
- Megrághatod. Lenyelheted. - Lenyelheted.
Használhatok villát?
- Ha akarsz, nyugodtan. - Oké.
Milyen?
Finom. Tényleg csípős.
Ízlik.
Kérdezhetek valamit?
Miért választottad SK-t?
Hogy miért? Tényleg jó kérdés.
Mindig nevetünk rajta,
hogy az elején milyen kimért volt.
- Az. - Igen.
Igazi kocka.
De fokozatosan
egyre jobb és jobb lett.
Egyre több lett a közös pont.
Ugyanazok a céljaink, az elképzelésünk a családi életről.
- Az jó. - És hasonló az életvitelünk.
- Nagyon motivált. - Jó.
És nagyon tetszett, hogy a kapszulában mindig
megtudtam róla valami újat.
- Érti? - Velem is ilyen.
Tényleg?
A szüleid mit gondolnak?
A szüleim?
Hát ők…
nem jönnek el az esküvőre.
Oké.
- Nekem nem baj. - Oké.
Kicsit szkeptikusak.
- Hát… - Mindenki az.
Furcsa így megismerni a vőlegényedet, nem?
- Igen. - Furcsa.
Ezt mi is belátjuk.
De igen, ezt gondolják.
- Úgyhogy… - Amikor megtudtam…
Mit gondolt?
Izgatott voltam.
Tényleg?
De anya, az esküvőn keresztezni akarjuk
a nigériai és az amerikai kultúrát.
Úgyhogy az agbadám lesz rajtam.
- Igen? Jó. - Igen.
Rajta pedig a menyasszonyi ruha,
és a turbán meg minden. Próbáljuk a kettőt kombinálni.
Nigériai étel. Nigériai DJ.
- Hú! - Igen.
Tesó…
Nagyon örülök.
Igen.
Főleg, ha lesz nigériai étel meg ilyesmik.
Nem válunk meg a kultúrától.
- Az jó. - Nem tehetem.
Raven attól tart,
hogy nem fogadja be a nigériai közösség.
Mesélnél neki róla,
hogy milyen befogadó a kultúránk, és…
Szívesen látunk. Tudod, mit?
Mind egyformák vagyunk.
Csak a színünk más.
Tudod?
- Egyetértek. Igen. - Jó.
Ne aggódj!
- Elfogadunk. - Igen.
Nincs mitől tartanod.
Nagyon örülök nekik.
Ahogy ma láttam őket, ahogy csipkelődnek.
Bírom a lányt.
Kedvelem.
Csak a szülei aggasztanak.
Mert nekünk, nigériaiaknak
mindkét fél szülei fontosak.
Aznap mindannyiunknak ott kell lennünk.
Ez eléggé aggaszt.
TIZENHAT NAP AZ ESKÜVŐKIG
Megjöttünk.
- Ez a ház? - Igen. Az ott papucho autója.
- Steve-é? - Aha.
Ma Bartise, a vőlegényem
megismeri a szüleimet.
Bartise először apukámmal találkozik,
mi papa, és a testvéreimmel.
Aztán délután találkozunk anyukámmal,
mert elváltak.
Szeretném, ha büszke lenne a családom.
Szeretném, ha úgy éreznék, jól döntöttem.
Iszol cervezát, ugye?
- Lecsúszhat néhány cerveza. - Oké.
A legrosszabb, ami történhet,
ha rossz szemmel nézik a jegyességünket,
és a tesómék megütik Bartise-t, mert felhúzza őket
valamivel, aztán…
Aztán bunyó lesz a vége. Szóval…
Viccelek, félig.
- Sziasztok! - Sziasztok!
Sziasztok!
- Hogy vagytok? - Jól.
- Te vagy Steve, ugye? - Igen.
- Bartise. Örvendek. - Én is.
- Bartise vagyok. - Hogy vagy? Én José.
Örvendek, uram.
- Köszi! Igen, nyaraltunk. - Papucho?
Szia, papi!
Örülök, tesó.
- A neve? - Bartise.
- Izgi, igen. - Se llama Bartise.
Sok kérdésem van, Bartise.
Igen? Készültetek?
Látom, már bontod, majd én!
Borban az igazság.
Igen.
- Fiúk, légyszi… - Vigyük hátra Bartise-t?
- Oké. - Csak kedvesen!
Pont téged kerestelek.
- Aha. - Nancy bátyja vagy öccse vagy?
- Öccse. De nálad idősebb vagyok. - Jó. Én…
Mintha a kisöcsém lennél.
Tudom, hogy nagyobb vagy nálam, de…
Kicsit többet kell tudnom rólad.
Hogy ne érezzem úgy, mintha egy kisgyerekkel beszélnék.
Pályát váltottam.
Mérlegképes könyvelő vagyok.
Oké.
Pénzügyi átvilágítással foglalkozom.
Bárkibe beleszerethettél volna, de a nővérembe szerettél bele.
Miből gondolod, hogy ő az igazi?
Boldogan alszom el, boldogan kelek. Ilyen egyszerű.
Érzem, hogy sokáig boldog leszek.
Remélhetőleg örökké Nancyvel leszek.
Ezért kértem meg a kezét.
Ezt láttam a kapszulában, és ezt látom itt is.
Amit eddig elmondtál az érzéseidről
kicsit sótlan.
Nem hangzik különlegesnek.
Nem szívesen mondom ezt,
de nagyon nyílt és barátságos, mindenkiből a legjobbat hozza ki.
Az, hogy belőlem is ezt hozza ki…
Mindenkiből ezt hozza ki. Nem seggfej.
De én senkivel sem vagyok így. Nehezen kötődöm érzelmileg.
Még egy lányt sem szerettem annyira, mint Nancyt.
Jobban megismertem őt, mint bármelyik másik lányt.
Szóval ha felszedne 200 kilót,
akkor is szeretnéd?
- Ha felszedne 200 kilót? - Ha felszedne 200 kilót.
Akkor is szeretnéd?
Nem mondom, hogy a testi vonzalom lényegtelen.
A testi vonzalom…
Vigyázok a testemre, és remélem, a jövendőbelim is vigyáz az övére.
- Ha meghízna… - A nővérem?
Igen. Még nem mondtam neki igent, de ez a terv.
Őt fogom feleségül venni.
És ha felszedne 200 kilót, remélem, nem bántaná meg, ha azt mondanám,
hogy diétázzon, mielőtt felszedne 200 kilót.
Attól még szeretném. Így volt a kapszulában is.
Egy 200 kilós lány nem vonzana.
De a kapszulában és az idekint
folytatott beszélgetéseink alapján
biztos vagyok benne, hogy ez nem lenne gond.
Az jó.
Mindegy, mit mondok, nem érthetitek meg,
amit átéltünk, egyedülálló élmény volt.
Kicsit necces, hogy így ismerlek meg,
mert nem ismerlek amiatt, ahogy találkoztatok.
De tudod, várom
a jövőt, jó?
És ha a nővérem ezt szeretné, én nem…
Nem adom csak úgy be a derekamat.
De el fogom fogadni, és majd lóghatunk együtt, és…
Én is ezt tenném a tesómmal.
Köszi az őszinteséget! Biztos te is így látod.
Igen, szerintem Steve és Jesus…
Mindketten az egyetlen nővérüket védik, de úgy éreztem, hogy kezdtek megkedvelni.
Megyünk az anyukájához.
NANCY ANYUKÁJÁNAK HÁZA
Isten hozott Acapulcóban!
- Sziasztok! - Hahó!
Sziasztok!
- Szia, anya! - Üdv! Bartise vagyok.
Nancy a család egyetlen kislánya.
Istenem!
Nézzétek a gyűrűt!
Igen!
- Ez hány karátos? - Sok.
Remélem, Nancy anyukája látja, hogy milyen boldog velem Nancy,
és kedvelni fog engem.
- Ő Bartise. - Sziasztok!
- A vőlegényem. - B-vel. Bartise
- Bartise. - Marcus.
- Nem, Bartise. - Bartise.
- Benito. - Majdnem.
Az jó lesz. Legyen az!
És, milyen érzés jegyben járni?
- Őrület. Izgalmas. - Igen.
Szórakoztató.
Mit gondolsz Nancyről?
Nyilván szeretem. Elmesélek valamit.
- A második, harmadik randim lehetett. - Aha.
Bementem, és megkérdeztem: „Mizu?”
Nem mondott semmit. Így nevetett.
De sokkal hangosabban. Beleszerettem a nevetésébe.
Összekötött az, amit akarunk az élettől,
és hogy mindketten legjobb barátra vágytunk,
és azzá is vált nekem.
Kilenc nap után megkértem a kezét, és azonnal igent mondott.
Igen, sikítva. Szerintem össze is estem.
Táncoltam is, aztán mondtam volna a magamét.
- Aztán te elájultál. - Nem tudom, mit mondtál.
Mit tervezel a lányommal?
Mi a célod?
Mit tudsz kínálni neki, mik a terveid vele?
Csodálatos életet tervezek. Szeretném, ha minden passzolna.
Lesz rá pénzed, gondoskodni tudsz róla pénzügyileg és…
Sok adósságod van?
- Hitelkártya-tartozás? - Diákhitelem van.
2018-ban végeztem, aztán csináltam egy mesterszakot.
Ebből van még 12 ezer hátra,
az autómból pedig olyan 2000.
- Összesen kevesebb mint 15 ezer. - Aha.
Nem akarunk a kamat és a büntetések miatt pénzt veszíteni.
Ha nincs valamire pénzünk, nem vesszük meg.
Nem veszünk részletre autót,
ami jó dolog.
Támogatlak a döntéseidben,
de a házasság komoly dolog.
Szerintem örökre kellene szólnia.
- Nem? - Igen.
Tudod,
van saját vállakozásom. Óvadékhitelezés.
Már több mint 15 éve csinálom.
Kiismerem az embereket. Figyellek.
- Megfigyellek. - Jó.
Látom a szemedben, ha hazudsz,
vagy másnak adod ki magad.
- Oké. - Bűnözőkkel dolgozik.
- Oké? - Jó tudni.
- De komolyan. - Mostantól velük beszélek.
Megtanítottam küzdeni,
mert nem tudott.
Mondtam neki, hogy meg kell tanulnia.
Ha gond van a házasságában, mindig ott leszek mellette.
Ha meg kell védeni vagy ilyesmi, tudod.
Nem akarok rád ijeszteni, de ilyen vagyok. Kedves vagyok.
Gondoskodó, szerető,
de nem akarsz dühösnek látni.
Megjöttünk.
- Köszi, hogy kikerülted a postaládát. - Lássuk!
Megint koszos lett a jobb kezem.
Azzal kell kezet fognom.
Ezért van kézfertőtlenítőm.
Jó benyomást akarok tenni Zanab családjára, mivel
az én családom nem támogat.
Ha Zanab családja nem fogad el,
szarul érezném magam. Rossz lenne,
mert befolyásolná a kapcsolatunkat.
- Sziasztok! - Szia!
- Sziasztok! - Istenem!
Szia, anya!
- Üdv! - Cole vagyok.
- Ryan. - Örvendek.
Hoztam virágot. Kicsit nyálas, de…
Köszönöm! Kicsit nyálas.
A mostohaanyám…
Sosem hívom így.
Gyakorlatilag ő nevelt fel.
Apukám halálától, 13 éves koromtól ő volt a gondviselőm.
Nagyon szeretem a családomat.
Kiállnak értem,
akármit csinálok, és ezért imádom őket.
Mutasd a gyűrűt!
- Tessék. - Nagyon szép.
Mit szóltatok hozzá, mikor Zay elmesélte?
Olyan sérülékenyek vagytok ebben az egész folyamatban!
Mindketten beszéltünk róla, hogy a szokásosnál jobban megnyíltunk.
Igen.
Rengeteget imádkoztunk értetek.
Köszönjük!
A közös hitünk nélkül nem kértem volna meg a kezét.
Igen.
Mikor ő megnősült, azt kérdeztem:
„A királynődként látod ezt a nőt?”
Te látod benne a királynőt?
Abszolút, igen.
Tudom, hogy szeretem, mert ha veszekszünk, akkor sem jut eszembe, hogy otthagynám.
„Miért szeretem még mindig,
pedig veszekszünk?”
Ha bármit át tudunk beszélni,
akkor igazi királynő és feleség lehet belőle.
A házasságban a kommunikáció a legfontosabb.
Igen.
És te várod már, hogy találkozz a szüleivel?
- Cole? - Ezen még dolgozunk.
- Oké. - Tehát…
A szüleim nem örülnek neki, hogy így találkoztunk.
Kicsit feldúltak.
De ha megismerik Zayt, imádni fogják.
Hiszen Zanab imádnivaló.
Inkább rám mérgesek.
Nem számítottak erre.
- Remélem, meggondolják magukat. - Köszönöm!
- És találkozhatunk. - Igen.
Reménykedünk.
De ha nem akarják, nem erőltetjük.
Aha. Itt arról van szó,
hogy ha egymásnak szán az ég, hagyni kell, és ezt csak ti tudjátok.
Igen.
Cole, kimegyünk
kicsit ismerkedni?
- Menjünk! - Gyere!
- Oké. - Rendben.
Mesélj kicsit a szüleidről,
a hitükről!
Anyukám apukája baptista prédikátor volt.
Anyukám egész világnézetét ez alapozta meg.
Az sem tetszik nekik, hogy Zayjel már együtt élünk.
- Aha. - Érted?
És vannak kisebb dolgok, amik miatt
megkérdőjeleznek,
és nem akarok hazudni,
de ez kihat a kapcsolatunkra is,
ezt Zaynek is mondtam.
Nem terveztem a szüleim nélkül házasodni.
Aha. Viszont ha Zanab szemszögéből nézzük,
úgy érezheti, hogy ő tett valamit.
Amiért nem kedvelik.
„A bőrszínem miatt?”
- Nem. - Nem.
Tudod? És nem is találkoztak még.
- De ez járhat a fejében. - Igen.
És ezen fog kattogni.
- Igen. - Tudod, hogy a mostohaanyja vagyok.
- Igen. - Mindkét szülője meghalt.
Nyolcéves kora óta ismerem. Jó?
Egyszer sírva jött haza, elkenődött a szemén a festék,
mondom: „Mi történt? Mi a baj?”
Bejött, ledobta a cuccát, és azt mondta:
„Rájöttem, hogy többet voltam veled, mint anyukámmal.”
Bár értékelte az őt körülvevő családot,
mindig volt egy betöltetlen űr benne,
és szerintem ezt veled szeretné betölteni,
és a te családoddal.
- És szerintem ezért… - Oké.
Így már sokkal jobban értem, mert azt mondta,
hogy neki ez rendkívül fontos.
Hogy ennyire szeretem a családomat.
- A részese akar lenni. - Aha.
Biztos vagyok benne, hogy…
a családom befogadná, és nagyon szeretné őt.
Ha ezen túlteszik magukat.
- Ha megbocsátanak neked. - Pontosan.
Ezért gondoltam, hogy imádni fogja a családomat.
Csak meg kell győznöm őket, hogy tudom, mit csinálok.
Valós a szerelmünk, különben nem ülnék itt veled,
ha nem szeretném a lányodat.
- Mennyei atya, áldd meg őt! - Igen.
Adj neki bátorságot és erőt, hogy átvészelje a következő heteket!
Védd meg mindkettejük szívét és érzéseit!
- Jézus nevében. Ámen. - Ámen.
SK LAKÁSA
Üdv itthon!
Jó, nem rossz.
Ez én vagyok kiskoromban.
Látom.
TÖRTESS FELFELÉ
Ez micsoda?
Dekoráció. Nigériából.
Hagyományos tárgy. Megáldasz vele dolgokat.
- Kiűzöd vele a démonokat? - Olyasmi.
Nem démonokat. Hanem…
Hessegessük ki őket innen!
Cuki, hogy megpróbált dekorálni.
De nagyon szereti a bársonyt.
Nagyon furcsa.
Esküszöm, mindennap bársonyban van.
Bársonyágya van. Bársonykanapéja.
Bársony bárszékei. Húha!
Ha ezt meghallja, sosem vesz fel többet bársonyt.
- Szeptemberben jár le a bérlés. - Oké.
De így még legalább lesz időm az iskolához költözni meg minden.
Augusztusban költözöm az iskolához.
Szuper. Aha.
Örülök neked.
Mármint nekünk?
Én megtartanám a saját lakásomat.
Kényelmes a pláza mellett lakni.
- És a munka is közel van. - Igen.
Oké.
- Így könnyű döntés. - Oké.
Nem szeretek ingázni.
Nincs okod megtartani ezt a lakást.
Akkor te megtartod.
- Aha. - És ingázunk?
Hálás vagyok érte,
hogy teljes ösztöndíjat kaptam a sulihoz.
Így nem lesz diákhitelem.
De vissza kell fognom a költéseimet, és diákként élni.
Nagyon büszke vagyok rá,
hogy suliba jársz meg minden, de…
nem szeretném, ha romlana az életminőségem.
Tudom, hogy rosszul hangzik,
mert ha reménytelenül szerelmes vagy, mindegy, hogy élsz.
De sok munkát tettem bele, hogy…
független legyek, és úgy éljek, ahogy akarok, utazgathassak,
és tudod, jókat vacsorázhassak.
Nem költök olyan sokat.
Jó, máshogy mondom. Relatív.
Igen, sokat vásárolok a Whole Foodsban. Nem nézem az árakat.
Körmöshöz járok.
Fodrászhoz. A hajam úgy 500 dollárba kerül.
Arckezelés, masszázs, csontkovács, személyi edző…
Sokba tudok kerülni,
de azért remélem, hogy az életminőségem nem sínyli meg.
Hogy szeretném-e a hagyományos tündérmesét?
Összeházasodunk, veszünk egy házat, jön a gyerek, közös kassza?
Ez lenne az ideális.
De ez még nem lesz így
legalább két-három évig, mert SK nem fog dolgozni.
Kaliforniában fog iskolába járni nappali tagozatra,
és ott sokkal drágább az élet, mint Dallasban.
És tudom, hogy SK
igyekszik majd pénzügyileg független lenni,
de ketten élünk majd egy jövedelemből.
Nem kérek sokat, de azért azt reméltem,
hogy amikor férjhez megyek, a mostaninál kicsit jobban fogok élni.
Részemről nem baj,
ha mondjuk közösen fizetünk
bizonyos számlákat.
Magamnak fogom állni
a sulival kapcsolatos dolgokat is. Nem szeretném,
ha neked nehéz lenne.
Ha összeházasodunk,
még ha nem is laksz itt Dallasban, szerintem feleznünk kellene a lakbéremet.
Úgy igazságos.
Az aggaszt a leginkább,
hogy Raven nem túl kompromisszumképes bizonyos dolgokkal kapcsolatban.
A kapszulában az elején megmondtam, hogy egyetemre fogok járni.
Nem lesz minden kifogástalan.
Hogy vannak tartalékaim, de nem várható el,
hogy annyit adjak bele,
amennyit majd diplomával a kezemben
fogok tudni.
Tudom, hogy nagy kérés lemondani az álmaidról
valaki más álmaiért.
De megteszek minden tőlem telhetőt
Raven kényelméért.
De úgy igazságos, ha ő is kész engedményeket tenni.
TIZENÖT NAP AZ ESKÜVŐKIG
- Kipróbáltam tegnap a mosási módszeredet. - Mi a módszerem?
Mindent beborítottam a mosógépbe.
Az egyetlen baj az,
ha a zoknik
össze vannak gyűrve…
- Akkor… - Szétszedtem őket.
- Jó. Én csak bedobom. - Hogy mosódik ki?
Víz alatt vannak. Megtisztulnak.
- Szerintem nem így működik. - Nekem igen.
Kellett segítened a házimunkával?
- Kaptál érte zsebpénzt? - Nem kaptam.
Mi csak söprögettünk, felmostunk és kivittük a szemetet.
Ha gyerekeink lesznek, mit szólnál,
ha lenne dadusunk?
Imádnám.
- Oké. - Imádnám.
- Tudom, hogy sok a dolgunk. - Igen.
- Te is így gondolod? - Igen.
Segítek összehajtogatni.
Olyan kicsik a ruháid!
- Nem is. - Miniatűrök. Össze sem tudom hajtani.
- Tehát a gyerekek… - Igen.
Hogy látod…
- Időben? - Igen, időben.
Jó kérdés. Legalább kettő-négy év még.
Aztán pedig bármeddig.
De lehet, hogy te mást gondolsz.
De azt sem felejthetem el,
hogy 31 éves vagyok, és minél idősebb vagy, annál kockázatosabb.
Ha 36, 37, 38 évesen szülsz,
lehetnek rendellenességek.
Anyukám 36 évesen szült engem, és nem volt semmi.
Eddig nem is tudtam, hogy ezzel baj lehet. De…
Örülök, hogy anyukádnál nem volt baj 36 évesen.
De mit tennél, ha megtudnád,
hogy a gyereked fogyatékos, és megvan a lehetőséged, hogy elvetesd?
- Megtartanád? - Persze! Abszolút.
- Dehogy vetetném el! - Aha.
Fiú, lány.
Transznemű, mindegy.
Csak szeretni akarom.
Ha három lába van, akkor is a mi gyerekünk.
Én mást gondolok erről. A munkámban sok mindent láttam.
Annyira fárasztó volt érzelmileg,
majdnem mindennap sírtam a szomorúságtól.
Sokszor még a Down-szindrómánál is
olyan sok komplikáció van.
Orvosi, tanulási,
és látom, mekkora trauma ez a családnak.
Én ha tudnám, hogy…
újrapróbálkozhatok, és van esély jobbra,
nem tartanám meg őszintén szólva.
- Tényleg? - Igen.
Én erre nem lennék képes.
Főleg úgy, hogy akarunk gyereket.
Feladjuk, csak mert lesznek nehézségeik,
meg nekünk is?
Elég erős vagyok lelkileg az ilyen kihívásokhoz.
Nem tudnám csak így elvetetni.
- Aha. - Ez durva.
Nem lennék rá képes. Bocsi.
Nyilván nem csak az én döntésem.
Észszerű ember vagyok.
Ez az egész abortusztéma nekem nem megy.
És a váratlan terhesség?
Arról azt gondolom,
hogy ha nem tervezted, és fiatal vagy,
és még tanulsz, akkor egyszer szabad.
- Aha. - Nem?
És ha nem állsz
készen pénzügyileg?
Ha a család nem tud gondoskodni róla,
és szörnyű helyzet lenne,
és fiatal vagy, szerintem…
Egyszer még elmegy. De másodszor már nem.
Fiatalság, bolondság.
Egyszer még oké.
Szülőként azt mondanám a gyerekemnek,
hogy egyszer lehet ilyet. De még egyszer ne hibázzon!
Érdekes. Én nem mondanám azt, hogy egyszer szabad csak hibázni.
- Szerintem… - Szerintem nem…
És ha másodszorra megerőszakolnak?
Az kurvára más történet.
És harmadszorra meg olyannal szexeltél,
aki kilyukasztotta a gumit, hogy szórja a magját?
Nem tudom.
Ebben a két esetben érthető.
Az nem csak váratlan. Hanem traumatikus.
Ilyen esetben nincs korlát, mintha simán váratlan.
- „Szexeltem, terhes vagyok.” - Aha.
Szerintem tanulni kell az első esetből.
És az esemény utáni? Arról mit gondolsz?
Szerintem az más. Az esemény utáni az…
Esemény utánit már én is vettem.
Szerintem az nem ér fel az abortusszal.
Más, mint amikor már ott az élet, és véget vetsz neki.
Én azt máshogy látom.
Vettem esemény utánit még gumival is, mert paranoiás vagyok.
- Aha. - Leginkább a paranoia miatt.
Érted?
Aha.
- Miért? - Szerintem más testéhez nincs közöm.
Ha abortuszra van szükséged bármilyen okból, csináld!
Érted?
Ez elég kemény.
Gyerekként jó lett volna,
ha a szüleim nem kezelik tabuként ezt,
és többet beszélünk a szexről,
és akkor nem lengte volna körbe annyi rejtély a témát.
Nem szexeltem volna olyan fiatalon,
ha tudtam volna ezeket.
Sosem kaptam otthon felvilágosítást.
A családtól? Tényleg?
Soha.
- Honnan tudtad? - A suliból.
- A suliból? - Próbálgatás.
- „Tehát ide kell betenni.” - Ide vagy oda?
- Jaj! Ez nagyon vicces. - Aha.
Értékelem, hogy hajlandó vagy
nyíltan beszélni erről,
és hogy megosztod a gondolataidat, és hogy így
kimondhattam kényelmetlen dolgokat.
Köszönöm!
A folyamat része,
hogy megnyitod a szíved és az elméd.
Bartise hajlandó tanulni és megérti,
hogy mit gondolok és miért.
Hogy az érintettnek kell döntenie az abortuszról
a helyzettől függően, ahogy jónak érzi.
És remélem, hogy később
a lányával is megbeszéli majd ezt.
A nyitottsága miatt
úgy érzem, hogy jól döntöttem.
Sokat tanulok tőled. Ezekről nem is tudtam.
Köszi, hogy megosztottad velem!
Ez volt az egész kapcsolatunk alapja.
- Aha. - A nyitottság. Úgyhogy…
Köszi, hogy segítettél hajtogatni!
Köszi!
ALEXA APUKÁJÁNAK HÁZA
Jól vagy, kicsim?
Aha.
Először találkozik a családommal.
Nagyon várom.
Én is. Ideges vagyok.
- Miért vagy ideges? - Először találkozom mindenkivel.
Légy önmagad! Ők is imádni fognak.
Őrült brigád.
Olyanok, mint én, csak szorozd meg 100-zal!
- Jézusom! - Jó.
- Szia, család! - Sziasztok!
- Csinos vagy.
Köszi!
- Brennon. - Morgan.
Örvendek.
Örvendek. Brennon vagyok.
- Szintúgy. - Menjünk be!
- Gyönyörű otthonotok van. - Köszönjük!
Szia!
- Köszönjük szépen! - Szia!
Szeretnéd megnézni…
Megnézed? Ő lesz a férjem.
Brennon vagyok.
„Talán inkább ne!”
- Gyertek be! - Sziasztok! Ő Brennon.
Szia, Brennon!
- Sziasztok! - Kértek inni?
- Sör? Vodka? - Igen.
- Ami van. - Válassz csak!
- Tequila? - Teszt.
Ha nemet mondasz, arra van az ajtó.
Apukám azt tanította, hogy italra ne mondjak nemet.
- Kicsim, hova üljünk? - Ide.
- Jó itt? - Kihallgatószék.
Mesélj magadról!
Brennon vagyok. Most töltöttem be a 31-et. Nemrég.
- Ma? - Nemrég.
- Boldog születésnapot! - Köszönöm!
- L'chaim! - Mazel mazel!
- L'chaim az „Egészségedre”. - Így mondjátok?
Remélem, nap végére nem utáltok meg. Úgyhogy…
- Mi volt a közös pont? - Szinte minden.
Sokat beszéltünk a családról, a tiszteletről,
és ugyanolyan a humorérzékünk.
Alexának erős alfamentalitása van.
Nyugodtan kimondja, amit gondol.
Nagyon karizmatikus.
A kemény külső törődő belsőt rejt.
Nagyon jó ember.
Nagyon beleszerettem.
Jól érzem magam vele,
biztonságban érzem magam mellette.
Szóba került, hogy szeret főzni.
És hogy a saksuka a kedvence.
- Ezt mondtad? - Igen.
Igen. Elámultam.
- Ránézésre nem gondolnám. - Mondom, imádok enni.
Mindent megkóstoltam már.
Azzal kezdtem a mondandómat, hogy imádom a kaját.
Tényleg imádom a kaját.
Hadd fogalmazzam újra!
- Meglepett. - Imádom a kaját.
Az ételekből tudunk meg a legtöbbet egy kultúráról.
Nem aggaszt titeket
a különböző kultúra, vallás…
Keresztény és zsidó, izraeli?
Fontos a kultúra és az örökség,
meg is kérdeztem, hogy vegyek-e órákat,
mert nem tudok semmit a zsidóságról és az izraeli kultúráról.
Szerintem inkább vagyunk izraeliek, mint zsidók.
Kulturálisan izraeliek vagyunk. Zsidónak lenni vallás.
- Értem, uram. - Nyíltan, szűrő nélkül kimondunk mindent.
Az én családomban is így van.
Hozol nekem inni?
Nem válogatjuk meg a szavainkat.
Hány barátnőd volt?
Akit akár el is vettél volna.
- Nem volt ilyen. - Soha?
Jó, az egyiknél kicsit szóba került. De nem lett belőle semmi.
- Meddig tartott a leghosszabb? - Három évig.
- Ez mikor volt? - Másfél éve ért véget.
Azóta jártál valakivel?
- Voltam randizni. - Aha.
- De nem, hölgyem. - Ne uramozzál meg hölgyemezzél!
- Öregnek érzem magam. - Tetszik. Hölgyemnek hív.
Déli udvariasság.
Szerintem aranyos.
És a pénzügyi ambícióid?
Voltál már munkanélküli?
Nem, uram, 14 éves korom óta nem.
- Mit csinálsz? - Víztisztító mérnök vagyok.
Oké, abból jól meg lehet élni.
- Imádom. - Az autókat is?
Igen. Szeretek vezetni. De nincs autóm.
- Nem lóval jöttél, ugye? - Van autója, csak nem olyan.
Terepjáróm van, nem sima autóm.
- Van járműved? - Igen.
Társasági ember vagyok, de ma kicsit parázom.
Eddig bírható.
Alexa nem egyszerű lány.
Szeretnék kettesben beszélni vele.
Hölgyek, segítetek főzni,
amíg a fiúk beszélgetnek?
Ez az a pillanat, amikor a farkasok elé vetlek.
Jól van.
Ahogy Alexát ismerem, nem marad egy balfácán felesége.
A feliratot fordította: Lipták-Pikó Judit