Вітаємо в проєкті «Любов сліпа».
Я мушу сказати що з тобою я почуваюсь як удома.
З тобою моє серце радіє.
Я так тебе розумію.
Думаю, ти ідеальна. Я можу сидіти тут і говорити з тобою цілий день.
Тут ви виберете наречених наосліп.
Ти вийдеш за мене?
Так.
Так, сер.
Я б хотіла бути твоєю дружиною.
Так!
Якщо вони скажуть «так», ви побачите наречених уперше.
Мило! Боже мій.
Боже мій. Яке почуття.
Досі ваша привабливість була основана лише на емоційному зв'язку.
Сподіваємось, ви перетворите емоційний зв'язок на фізичний.
Я дуже люблю твоє серце.
Без сумніву, ти мій суджений, Коуле.
Перманентні браслети. Вони насправді вічні.
-Так. -Надіюся, шлюб буде таким.
Це так гарно.
Я з радістю розповім світу про любов до тебе.
Мені подобається, де ми зараз і як ми сюди дісталися.
Мені подобається.
Чи зовнішність, раса, спосіб життя або комплекси
розлучать вас у реальному світі?
Я лише хочу, щоб Метт знайшов кохання свого життя.
Ти готова? Ти справді готова до шлюбу?
-Ти уявляєш решту життя зі мною? -Зараз… ні.
Він любить дуже глибоко
й ніколи не хоче нікого скривдити, але йому стає страшно.
Я подзвонив рідним, і вони просто бояться,
що я роблю помилку.
Я уявляю, як вона думає: «Чому я їм не подобаюся?
Бо моя шкіра іншого кольору».
Вона ще їх не бачила, але це те, що може спасти їй на думку.
Я дбаю про своє тіло. Сподіваюся, дружина дбатиме про своє.
Ти про мою сестру?
Так. Я ще не сказав їй «так», але планую.
Якщо в її шлюбі будуть проблеми, краще тобі не бачити мене злою.
Потім у вас буде весілля,
де ви приймете найважливіше рішення у своєму житті.
Ти береш Рейвен Мішель Росс за дружину?
Ні.
Чи скажете ви «так» людині, у яку закохалися
наосліп…
Так.
…чи покинете її назавжди?
Любов сліпа?
Іди сюди. Я і ти.
-Вибач. -Добре.
СЕРІАЛ NETFLIX
Ви закохались одне в одного на основі глибокого емоційного зв'язку.
Зараз час вирішити, чи любов сліпа.
Бартісе, чи ти хочеш, щоб Ненсі була найріднішою людиною тобі,
чи ти даруватимеш їй своє кохання, старіючи разом із нею?
Якщо так, скажи «так».
Ні.
-Навіщо ми це робимо? -Тсс.
Що значить «тсс»? Якого біса ми це робимо?
Хочеш поговорити про це тут чи потім?
Повірити не можу.
Я знайду її.
Мені це не подобається.
Добре, люба. Люба, це…
-Не обіймай мене. Не треба. -Гаразд.
Не обіймай мене. Усе гаразд.
Обережно.
Ненсі, іди сюди. Поговорімо про це. Іди сюди. Ти і я, нумо.
По-перше, вибач мені. Це не…
Мамо, тобі треба піти. Ти маєш піти, будь ласка.
Усе, що я їй поясню, я поясню вам.
-Мамо, іди. -У вас буде час. Я поговорю з нею.
-Гаразд? -Мені треба поговорити з Бартісом.
Хочу, щоб ти знала, що я поруч. Я можу тобі дещо сказати?
-Я поговорю з вами після… -Мамо, годі.
-Ми поговоримо. -Я поговорю з вами.
-Любий, усе добре. -Ні, не добре.
Це шокувало.
Найкращі друзі. Усе працює. Але я не можу…
З огляду на те, через що ми пройшли з тобою і твоєю сім'єю,
про що ми говорили, я ніяк не можу
піднятись і сказати «так».
-Ти мав рацію. -Мені байду… Я не хочу мати рацію.
-Хотілося б, щоб це було не так. -Твоя сестра — це занадто для нього.
Тому я не знаю, як почуватися, бо не хочу мати рацію.
-Так. -Якби ж я помилявся!
-Це твоя єдина сестра, і я тебе чую. -Якби ж я помилявся!
Я знаю. Ти мав рацію.
-Ти мав рацію. Твої почуття. -Я не хочу мати рацію.
-Нічого. Можеш плакати, скільки хочеш. -Я не хочу мати рацію.
Цей чоловік не готовий до твоєї сестри.
-Нічого. Навіть якщо вона відчуває… -Намагався сказати.
Я не могла нічого зробити. Вона закохалася в нього. Усе гаразд.
У реальному світі, на противагу кімнатам, ми ще не дійшли до потрібного рівня.
Речі, про які ми говорили щодня, поки не дають мені
прийти й сказати, що я щиро хочу, щоб Ненсі стала моєю дружиною.
Я розумію твій біль. Ти брат. Я народила її.
Ти не думаєш… Вона моя єдина донька, не думаєш, що я розбита?
Але мене не можна розбити, я маю бути сильною заради неї. Ти це розумієш?
Бо це моя дитина, і що б вона не вирішила,
я завжди буду поруч.
І ти завжди маєш бути поруч із сестрою, бо ти її молодший брат. Ти розумієш?
Вона на нього кричить?
Вибач, що так сталося перед усіма.
-Ми на це підписалися. -Я знаю. Я підписалася на це.
Мене турбує те, що сім'ї соромно.
Це був мій найбільший страх.
Це соромно… Мамо, припини. Будь ласка, іди геть, мамо.
Я не піду. Я твоя мама, і я знаю, що ти віддала всю себе на 100%.
-Я… -Але цей юнак не готовий до тебе.
Він не готовий до того, ким ти є.
Ти мене чуєш?
Він не готовий до того, ким ти є, бо це занадто для нього.
Якщо він каже «ні»,
він не готовий тебе прийняти.
Дозвольте спитати. Ви б хотіли, щоб я сказав «так»?
Знаючи, що ви сказали про мене? Ви б хотіли, щоб я сказав «так»?
Це взагалі не має сенсу. Пробачте.
Знаєш що? Ти знав, що відмовишся. Чому ти дозволив їй пройти через це…
Я не знав, що скажу «ні». Я гадки не мав.
Ми тут. У нас були стосунки, які можуть продовжитись.
-Гаразд. -Ми дійшли. Ми тут.
-Усе гаразд, синку. -Я тут.
Я слухаю, що він каже.
Їм треба побути разом.
Не думаю, що нам варто бути тут. Їм треба побути разом.
-Ти привів нас сюди не просто так. -Ні. Він привів мене сюди.
Ти привела мене сюди не просто так, тож я тебе слухаю.
Ти привела мене з мамою сюди.
Я нічого не винен тобі та їм. Це моє рішення.
Я хочу дещо почути. Якщо ти такий розумний…
Справа не в тобі.
Навіщо ви привели нас сюди?
Навіщо приводити нас і казати «ні»?
Я не маю тобі відповідати. Я маю відповісти лише їй.
Ти зібрав нас тут, згаяв наш чортів час із моєю сестрою, єдиною сестрою.
-Іди всередину. -Ні, ми говорили про це вдома.
-Іди всередину. Ти не розумієш. -Стіве, годі.
-Я намагаюся зрозуміти. Я хочу. -Не треба.
-Я хочу зрозуміти. -Тобі це не треба.
-Ти не зрозумієш. -Ти не повинен розуміти.
-Мені потрібні пояснення від цієї людини. -Ні.
-Я не… -Тобі це не потрібно.
Я знаю, що ні. Дай поговорити з нею.
-Я знаю… -Ми поговоримо.
Ти все псуєш, бро.
Я намагаюся пояснити їй, чому сказав «ні,
а ти все псуєш.
Ти зібрав нас тут, щоб сказати «ні»,
а я все псую?
Це стосується нас із Бартісом, тож відійдіть.
-Так. -Відійдіть.
Усе гаразд. Ми не змушуватимемо його сказати «так».
Ідіть усередину. До біса це.
-Хочеш піти туди? -Ходімо.
До біса.
Чорт, я ж казав,
що між ним і сестрою нічого не буде.
-Ти мав рацію. -Я ж казав.
-Я не хочу мати рацію, ось що! -Усе гаразд.
Ти щодо його «ні»? Вибач, але ти дурний.
У її житті надто багато всього, щоб пов'язати себе з таким хлопцем.
З таким хлопчиком.
Ну ж бо, це не чоловік. Це панк.
Я не думала, що ти скажеш «ні».
Я думала: «Не намагайся здивувати мене».
Не треба було надсилати листа зі словами: «У нас вийде». Чи що там було.
Ти обдурив мене.
Я не знав, що скажу сьогодні.
Я прийняв рішення, яке здалося найрозумнішим. Якщо я не знаю…
це моя відповідь. Але, чорт забирай, я сильно закохався.
Чому я сьогодні кажу «ні»? Я не знав, що думати.
Я розривався між «так» і «ні». Бо хтозна, чи це спрацює.
Для мене спроба зрозуміти, чому ти сказав «ні», не має сенсу,
бо це нічого не значить.
Дивно це чути, бо ти щойно сказала «так» біля вівтаря.
Як можна так швидко змінювати думку?
Бо я була готова вийти за того, ким ти є,
але врешті саме ти виявився неготовим.
Для мене не має «може, спрацює пізніше». Я вибрала тебе.
Ти не вибрав мене. Мені сумно? Так, але…
Я сказала «так», а ти — «ні». Чому це не чорно-біле?
Я не братиму свої слова назад. Навіщо?
Я хочу зірвати це, бо це для мене нічого не значить.
Він мені не треба.
Це все.
Гаразд.
Чесно кажучи, я почуваюся козлом. І я…
Я зібрав усіх на весілля і сказав «ні».
Але це було правильним рішенням.
Ненсі закохалася в Бартіса, а я — у Ненсі.
Цього досить, щоб пов'язати життя? Ні, але я б нічого не змінював.
І я не думаю, що зробив щось погане.
Моє серце розбите.
Він мене ошукав.
Я хотіла вірити, що якщо ризикну й покохаю його за те, який він…
він зробить те саме.
Нема сенсу…
кохати того, хто не…
кохає мене.
ДЕНЬ ВЕСІЛЛЯ АЛЕКСИ Й БРЕННОНА
МАГАЗИН ДЛЯ ЧОЛОВІКІВ «КЕНС»
Дякую, друже.
Прийшовши в проєкт, я був скептично налаштованим.
Я не думав, що когось знайду, але, здається, знайшов.
Вона моя найкраща подруга. Те, як вона сміється, жартує,
легко веде розмови… Вона просто чудова людина.
Гадаю, вона чудова людина й буде чудовою мамою.
Їй було б байдуже, якби мій ріст був 60 см.
Вона сказала, що якби я виглядав гірше,
їй було б байдуже. І я… Я відчував те саме.
Я знав, що кохаю її. Це б не змінилося,
як би вона не виглядала.
Ти робиш мене таким щасливим. Я одержимий. Я так тебе кохаю.
Я хочу щодня намагатися робити тебе щасливою.
Ти вийдеш за мене?
Так.
Дякувати Богу.
Боже, ти так пахнеш.
Боже мій. Ого.
Я знаю, що відчуваю до тебе. Я люблю тебе й кохаю тебе.
Упевнений?
Так. Сто відсотків.
Добре.
Я закоханий по вуха. Отже, так.
Я думаю, що любов сліпа. Я кохаю її, а вона кохає мене.
Я готова вийти за Бреннона.
Це божевілля, але мені здається, що ми разом
багато років.
Минув лише місяць, але здається, що всі п'ять.
Це неймовірно.
Не прагну вдягати обтягуючу білизну й сукню,
а в інших питаннях усе буде добре.
Привіт.
Вітаю на вечірці.
Привіт.
Привіт, люба.
Я в захваті. Жодного страху.
Я хвилююся про те, що треба бути на високих підборах
так довго, але… Я просто готова зробити це.
Схоже, тобі потрібна цигарка й кіт.
Ні, я не жартую.
-Ти схвильована? -Дуже.
Не хочу бути нареченою-перфекціоністкою. Мене хвилює тільки макіяж.
Це єдине, з чим я не хочу облажатися.
-Думаєш, він злякається? -Анітрохи.
-Ні? -Ні.
Моє обличчя мало б шокований вигляд.
Це б пробилося через мій ботокс. Ось як я була б шокована.
Знаєш, що мило? Сьогодні твій день.
-Так, брате. -Вітаємо Бреннона.
У мене немає сумнівів щодо почуттів до Алекси,
щодо бажання одружитися і щодо того, де я зараз
і чого чекаю в майбутньому.
Просто все здається правильним.
З чим іще ви не зіткнулися,
з чим хотіли б зіткнутися до шлюбу?
Не знаю. Я думав, ми… У нас були розмови…
Ти можеш запитати будь-що. Ми про це говорили.
-Ти не нервуєш? -Ні.
Вона не скаже «ні». Просто не скаже.
Але якби вона це зробила, я б, мабуть, засміявся.
-Не те що я тебе не люблю, але це було б… -Дуже смішно.
Це було б так по-бреннонівськи.
Добре.
Думаю, що люди б справді розсердилися.
Лайно трапляється.
Але ви говорили про те, що немає…
-Ми не граємо в гру. Не намагаємось… -Так, у нас була ця розмова. Так.
-Піднімімо телефон. -Вибач.
-Вона така гарна. -Вона розкішна.
-Вона виходить заміж. -Знаю!
Думаю, я вдягну сукню.
Гадаю, це співчутливість Бреннона й те як…
Він безтурботний, коли хоче цього,
те, як він іде на компроміс, і його любов до сім'ї.
Думаю, ці якості зроблять його неймовірним чоловіком.
Добре. Це якісна сукня.
-Така гарна. -Ти така розкішна.
-Вона мила, так? Класно. -Так.
Готова до шлюбу! Вона готова до шлюбу.
Що скажеш? Думаєш, я гарненька? Так? Подобається твоя сукня?
-Моя теж гарна. -Ти схвильована?
-Ти готова? -Так, сподіваюсь, я…
-Як у Голівуді. Мені подобається. -Зробімо це.
ВІТАЄМО НА ВЕСІЛЛІ АЛЕКСИ Й БРЕННОНА
-Привіт, мамо. Як справи? -Привіт.
Люблю тебе.
Моя найменша дитина.
Моя найменша дитина одружується.
Так.
Лемьє роблять це один раз.
Один раз.
Ти такий закоханий, тому я постійно запитую,
чи ти думками й серцем в одному місці.
Усе було дуже швидко.
Але я знала…
в день, коли тато поцілував мене, що це воно.
Мій перший поцілунок. Тож…
-Я освідчився ще до поцілунку. -Ти знав.
Так.
Ти знав.
Так.
Я хочу, щоб Алекса знала, як сильно я її кохаю. Я дуже хочу її побачити.
Готовий стояти там, перед усіма,
щоб сказати, як сильно я її кохаю. Сподіваюсь, я не знепритомнію.
-Чекаючи там. -Вона берегиня.
Здається.
Вона ще не сказала «так». Почекаємо, доки вона скаже «так».
-Вона любить тебе. -Думаєш, вона скаже «так»?
Вона скаже «так».
Я вже прийняв найважливіше рішення. Я знаю, що скажу «так».
Я знаю, що скажу їй про свої почуття, вона вже відповідала мені взаємністю
і казала, наскільки кохає мене.
Але це якось… Це назавжди.
Ось як я це бачу. Це на 100% найщасливіший момент
у моєму житті. Сподіваюся, вона скаже «так».
Щасти.
-Привіт? Ого. -Привіт.
-Привіт, крихітко, як ти? Час шоу. -Час шоу.
-Шоубіз. Люблю тебе. -Я люблю тебе.
Я думав, що в мене є час, щоб усвідомити це все.
-Так. -Як у традиційному…
-Так. -…весільному сценарії.
-Я ще до кінця не усвідомив. -Так.
-Але я зроблю це. -Ти скажеш: «Алекса та її чоловік».
Якось я прокинуся з криками посеред ночі в холодному поту
й скажу: «Чорт, моя донька заміжня».
Алекса — дуже мила й чарівна людина,
тож у глибині душі я знав, що хтось закохається в неї.
Я не знав, що вона покохає у відповідь.
-Радий відвести мене до вівтаря? -Дуже радий.
-Я пам'ятатиму це. -Так.
-Готовий? Люблю тебе. -Гаразд. Я люблю тебе.
-Ти схвильована? -Дуже.
Ще один розділ у нашому житті.
-Я люблю тебе. -І я тебе.
Передай мене.
Дякую.
Ти така гарна.
Дякую, любий. Ти теж дуже гарний.
-Усе гаразд? -Так.
Сідайте, будь ласка.
Алексо й Бренноне, ваші обітниці священні,
ви даєте їх на основі віри й довіри.
Ви даєте їх одне одному,
а також Богові й вашим родинам.
Сьогодні мене розбудило те саме сонце, що й завжди.
Сходило сонце, цвірінькали пташки,
плакали діти, а я, як завжди, спізнювався.
Найзахопливіше в цьому те, що ми перед друзями та родиною
зізнаємося в коханні.
Я написав ці обітниці, щоб дати тобі обіцянку.
Я обіцяю тобі, кохана, усього себе.
Наше кохання нескінченне,
і ми завжди будемо рівними в шлюбі, навіть під час футбольного сезону.
Мені подобається. Ти мене зрозумів.
Перед нашими друзями, родиною та світом
я обіцяю тобі своє кохання і своє життя
у хворобі й здоров'ї,
у багатстві й бідності.
Ти не належатимеш мені, бо ми належимо самі собі.
Я не наказуватиму тобі, бо ти вільна.
Але обіцяю служити тобі.
Я захищатиму тебе.
Я кохатиму тебе, поважатиму й шануватиму
відсьогодні й до останнього дня, кохана.
Ніколи в житті я не думала,
що знайду кохання свого життя по той бік стіни.
Ти змушуєш мене сміятися і думати,
і понад усе ти робиш мене щасливою.
Я дуже чекаю на наше спільне майбутнє.
І я обіцяю, що ти відчуватимеш захват
до останнього дня. Я кохаю тебе.
Алексо та Бренноне,
ви вирішили заручитись і провести все своє життя разом
на основі неймовірного емоційного зв'язку. Зараз час вирішити, чи любов сліпа.
Бренноне, перед цими свідками й усемогутнім Богом
ти готовий присвятити себе Алексі?
Якщо так, скажи «так».
Так.
Погляньте на нас.
Алексо,
перед цими свідками й усемогутнім Богом,
чи готова ти присвятити себе Бреннону? Якщо так, скажи «так».
Так.
Бренноне, подивися в очі Алексі й повторюй за мною,
надягаючи обручку на її палець.
Я належу своїй коханій.
А вона — мені.
Алексо, поглянь Бреннону в очі. Я належу коханому.
А він — мені.
Нехай Бог благословить вас, береже вас, буде над вами
й буде милостивий до вас. Бажаємо вам миру. Хай щастить. Амінь.
-Хай щастить! -Хай щастить!
Я оголошую вас чоловіком і дружиною.
Бренноне, можеш поцілувати наречену.
Нарешті.
Пані та панове, силою, наданою мені Богом,
з радістю представляю вам пана й пані Бреннона й Алексу Лемьє!
Ми одружені, любий.
-Ми одружені. Ти мій чоловік. -Так.
Ти моя дружина. Ти вже не підеш.
Я дружина. Хто ми, любий?
Ми двоє людей, дві особи, які зійшлись.
Ми Лемьє. Рада знайомству. І ми щойно одружилися.
Ти справді вийшла за мене? Ти сказала «так»!
-Про що ти думала, дівчинко? -Ти сказав те саме.
Про що ти думав? Я нелегка штучка.
Нелегка штучка? У мене дві великі руки, тож…
-Це добре. -Ти моя. Будьмо.
-За вічність чи хай там як. -За нас!
-За нас. -За нас.
-Я кохаю тебе. -Так, любий.
ДЕНЬ ВЕСІЛЛЯ ЗАНАБ І КОУЛА
У Коула легко закохатися.
Я закохалася в його серце. Я закохалася в того, ким він є.
Я закохалася в те, як він говорить,
як він дарує мені надію і тепло щоразу, коли ми говоримо.
Коли він освідчився, це було найлегше «так» у моєму житті,
бо я знала, що кохаю його.
Я знала, що мені байдужа його зовнішність,
і я знала, що ми закохалися
в те, що має значення в людині.
Я б не знайшов тебе за межами проєкту.
Ти не той тип дівчини, на яку я б звернув увагу,
але ти той тип, на який треба було звернути увагу.
-Мені подобається. -Ти будеш моєю дружиною?
Мені байдуже, який ти маєш вигляд. Я згодна.
Справді?
Так.
Після останніх кількох днів мені легко
уявити день весілля.
Тобі досі легко сказати мені «так»?
Так, легко.
-Я кохаю тебе. -Я кохаю тебе.
Я люблю його внутрішній світ. Але нам із Коулом було нелегко.
Я дав тобі дев'ять із десяти, а ти сказала:
«Тут є хтось, кому б ти дав десять із десяти?»
Я сказав: «Може, одній людині».
Так, Коллін.
-Гадаю, Коллін приваблива. -Паскудно це чути.
Хочеш, щоб я сказав: «Ні, ти єдина, кого я бачу».
Ні, я не хочу, бо тепер я завжди думатиму, що це маячня.
-Ти перейшов межу. Так. -Тож треба обмінятися нареченими.
Чудово, одружися з Коллін.
Скажи, що хочеш продовжити із цим весіллям.
-Я хочу це зробити. -У тебе біполярка?
Яка зі сьогоднішніх подій змушує тебе думати, що я скажу «так»?
Що… Добре.
У нас із Коулом були важкі часи.
Але я вірю, що за нашу історію кохання варто було боротися,
бо я думаю, що нам обом довелося боротися за неї, і тут любов може…
Справжня любов може зростати.
Така гарна.
Хороший шлюб, оснований на чесності й повазі, — це добре.
Думаю, у нас буде такий із Коулом.
Я люблю Занаб і все, що ми пережили разом.
Мені треба хтось, хто скаже: «Попри те, що ми пережили,
любові достатньо, щоб не піти геть».
Ми із Занаб закохані, але ще працюємо над стосунками.
Й ось день нашого весілля, а ми досі дещо з'ясовуємо.
Ого.
Любов долає все, 100%.
Божевіллям сьогодні є те,
що все може статися.
Привіт, мамо! Друзі! Привіт!
Привіт.
Боже. Ви сьогодні такі гарні.
Які почуття тебе переповнюють, крім радості?
Я дуже схвильована, бо була скептично налаштована.
Відкрита, але скептично налаштована.
Але коли все почало виходити, я дуже хотіла, щоб так і було.
Звісно.
Я б хотіла не мати жодних сумнівів, що ми сьогодні одружимось.
Це було б початком нашого спільного життя.
Ми стільки пережили, і я його дуже люблю.
Зрештою, це важливе рішення.
-Так. -Так, я про те…
-Це найважливіше рішення в житті. -Так.
Я просто подумала про маму й тата, про те, що їх тут немає.
-Мені їх бракує. -Вони тут.
Я знаю. Я знаю, що вони завжди зі мною.
-Усе гаразд. -Я відчуваю, що мені пощастило.
Мені пощастило, що мене так люблять.
Добре.
Треба припинити.
Хто так робить? Годі.
Це ненормально.
-Це нормально. -Ні.
Негарно так робити в день весілля.
У тебе татів зморшкуватий ніс, коли ти плачеш.
Добре.
Я рада, що в мене залишилося щось від тата.
Моїх батьків сьогодні не буде на весіллі.
Я знаю, що вони тут, і знаю, що вони будуть зі мною весь день.
У мене на церемонії буде два місця для них.
Сьогодні той день, коли вони мали бути тут, але…
Я знаю, що вони будуть поруч і спостерігатимуть за мною,
я благословенна, бо завжди маю ангелів-охоронців.
Але я б віддала все, щоб вони були тут.
Усе.
Вибач.
Хіба твоя мама не була б бунтаркою?
-Уявляю її повсюди… -Я знаю.
-Вона була б найгучнішою. -Так.
Так.
Наш шлях сюди не був ідеальним, але ми отримали можливість
і платформу, щоб закохатися.
Усе, що ви пережили, робило вас вразливими й відкритими.
Так, і я… Ти знаєш мене й знаєш, що я зовсім не така.
Тож не знаю, чому в мене були сили зробити це зараз.
Я дуже пишаюся тобою.
Оскільки я тут, Коул був тут
і ми закохалися,
я вірю в те, що Бог керував кожним кроком на нашому шляху.
Якщо чесно, не знаю, що відчуватиму, доки не опинюся біля вівтаря.
Я не знаю, що зроблю. І я…
Думаю, емоції переповнять мене.
Я знаю, що могла б бути щасливою з Коулом,
але він повинен хотіти цього. Тож я просто…
Я не знаю, чи скажу «так», доки не буду там
і не почую його обітниць, чесно.
Яким, на твою думку, буде шлюб у вас?
Ви підете, скажете «так», а завтра прокинетесь…
-Усе буде по-справжньому. -Ви одружені.
Завтра буде найкращий день у нашому житті.
Якщо я одружуся з нею сьогодні і зроблю цей крок у невідоме,
кажу тобі, брате, ми будемо по вуха закохані. Розумієш.
Оскільки ми впоралися зі складним періодом, ми щасливі.
У нас усе гаразд.
Навіть коли ми сварилися, ми завжди намагалися
пропрацювати це й досягти прогресу.
Гадаю, історія нашого кохання в тому, що ми пройшли повне коло.
Ми з'єднали точки й сказали: «Ось чому ми сваримося.
Ми намагаємося знайти здоровий простір і краще зрозуміти одне одного».
Вона готова до шлюбу, вона буде вірною.
Якщо я одружусь із Занаб, я точно знаю,
що вона буде сильною.
Вона дуже сильна.
Я хочу з нею одружитися.
Я щойно усвідомила, що Коул одягає смокінг,
він гарний і без нього, але коли він у сорочці з коміром,
я втрачаю розум, бо він такий…
Він такий вродливий.
І я знаю, що він буде красенем у смокінгу.
Чудово, брате.
Досить туго. Схоже, ти вже прийняв рішення.
Я дуже люблю Зей. Я хочу одружитися з нею сьогодні.
Це не гра. Це… Це боротьба за кохання.
Ти така гарна.
Приголомшлива.
Ти така…
Мамо, не плач.
-Подобається? -Так.
Ти приголомшлива.
Так, дуже гарна.
Сподіваюся, Коулу забракне слів, коли він мене побачить.
Сподіваюся, у нього щелепа впаде, він подивиться на мене
й подумає, що я найгарніша.
Боже мій.
Ти нервуєш?
Так, я панікую.
Не знаю, чи я готова вийти заміж. Але мені здається, що це нормально.
У людей, мабуть, виникають сумніви дорогою до вівтаря.
Я повністю готова вийти заміж.
Я готова ділити своє життя з іншим.
Чи це той хлопець, який буде біля вівтаря сьогодні,
я не знаю. Я справді не знаю.
Ідучи до вівтаря, я впевнена в тому, хто я, як жінка.
Це все, що я можу дати Коулу.
Якщо йому цього достатньо, він погодиться, якщо ні — то ні.
Думаю, я не дізнаюся, поки не підніму очі й не побачу Коула.
Ми обговорювали,
що наші очі й думки, будуть зосереджені одне на одному.
Тож це…
У ту мить я дізнаюся все, що мені потрібно знати.
Люблю тебе.
І я тебе, брате.
Господи, ми молимося, щоб ти благословив життя Коула.
Щоб у тебе завжди було покликання і наміри щодо його життя.
-Ми благословляємо його. -Амінь. Дякую, брате.
Я не можу. Я втрачу контроль над собою. Я втрачу розум.
Боже мій. Візьми себе в руки.
Дихай.
Я не можу дихати. Ти жартуєш?
-Усе добре. Ти прекрасна. -Дякую, мамо.
Ти розкішна.
Скажеш мудрі слова? Я виходжу заміж, мамо.
-Від щирого серця скажи йому правду. -Гаразд.
Щасти. Цьомчик.
-Люблю тебе. Ти така гарна, мамо. -Дякую.
Боже мій.
Я не можу зірватись, ідучи туди.
Сподіваюся, він теж панікує.
Дуже повільно.
Зупиніться перед сходами.
-Ідеально. -Так.
Я віддам тобі квіти, бо не можу взяти їх туди.
-Привіт. -Привіт.
-Ти неймовірна. -Дякую.
Ти схожа на видіння, до речі.
Ви зібралися тут, щоб запропонувати свою любов і підтримку
та бути поруч із Занаб і Коулом.
Вітаю всіх і кожного.
Занаб і Коул дуже вдячні за вашу присутність сьогодні.
Влаштуймо хвилину мовчання заради ангелів,
які фізично не можуть бути з нами сьогодні.
ЗАРЕЗЕРВОВАНО
Занаб і Коуле,
один із найкращих моментів у житті — це шлюб.
Весілля. Правда в тому,
що кожна пара така сама унікальна, як і люди в ній.
І ще одні правдиві слова:
для існування кохання між двома людьми,
усі мають бути вразливими й дарувати любов одне одному.
Якщо запитати в пар, які відчувають сильну й незмінну любов,
що їм найбільше подобається в партнерах,
багато хто скаже, що поруч із цією людиною,
вони не мусять удавати із себе когось іншого
заради визнання і безумовного кохання.
Якщо це гаразд, я б почала з молитви, бо це те, що нас об'єднало з Коулом.
Любий Небесний Отче я хочу подякувати Тобі за цей день,
за цю мить, за кожну людину тут,
і за всю любов і підтримку, яку ми з Коулом отримали.
Дякую за цього чоловіка.
Дякую, що він знає і любить Тебе, і йде за Тобою.
Дякую за можливість познайомитися з ним і покохати його,
і говорю це в ім'я Твого сина. Амінь.
Амінь.
Коул Бреннан Барнетт.
Я закохалася в тебе через тепло, яке я відчувала завдяки тобі,
і надію, яку я відчувала, спілкуючись із тобою.
Я закохалася
через те, як ти говориш про стосунки з Богом,
про своїх друзів і родину.
У тебе легко закохатися,
і я справді закохалася в тебе
наосліп.
Через це
я вірю, що любов сліпа. Усе через тебе.
З тобою я сміявся, як божевільний, хоч і не знав, яка ти гаряча
й весела в реальному житті.
Я думав, ти читаєш сценарій, який тобі дав хтось,
хто розповів усе, що я хотів почути.
Це було неймовірно.
Я не сумнівався, що…
хочу одружитися з тобою. Я закохався в тебе. Ти неймовірна.
-Я кохаю тебе. -Я кохаю тебе.
Занаб і Коуле,
ви вирішили заручитись і провести все своє життя разом
на основі глибокого емоційного зв'язку.
Ви закохалися одне в одного, виходячи з того, хто ви всередині,
і вирішили одружитися наосліп.
Ми даємо шлюбні обітниці, а не бажання, які є фантазіями.
Хочу тебе поцілувати.
-Обітниця — це реальність. -Не можна.
Занаб і Коуле, настав час вирішити, чи любов сліпа.
Занаб…
Чи ти береш Коула Бреннана Барнетта за чоловіка?
Ти обіцяєш любити,
шанувати, пестити й захищати його,
покинувши всіх інших і завжди тримаючись за нього?
Якщо так, скажи «так».
Коуле, ти так багато навчив мене за останні два місяці,
ти так багато розповів про себе,
я дуже вдячна за це.
Гадаю, я добре уявляю тип жінки,
яка кохатиме тебе так, як Коул потребує,
щодня до кінця життя.
Гадаю, ми з тобою знаємо, що це не я.
Хоч я б дуже хотіла, щоб це була я.
Я намагалася змінитися, щоб стати такою людиною для тебе.
Останні два місяці не були ідеальними.
Ти виявляв неповагу до мене.
Ти ображав мене.
Ти мене критикував. І, хай там як,
ти самотужки зруйнував мою впевненість у собі.
Ненавиджу, що ти так на мене вплинув.
І найгірше те, що я знаю, що кохаю тебе.
Я знаю, що кохаю тебе, але все в мені й логічна частина мого мозку каже,
що любов не повинна нести таких почуттів. Вона не має завдавати болю.
Я не можу вийти за тебе заміж.
Ти хороша людина, я знаю це про тебе
й хотіла б мати більше цього.
-Я гадав, вони на одній хвилі. -Мабуть, ні.
Гей, мені шкода, друже.
Я тут, брате.
-Ти зробив усе добре. -Ти хороша людина, бро.
Це було важко.
-Це важко. -Я люблю тебе.
-Ти цього не заслужив. -Так.
Я не хотіла бути гидкою,
але потрібно було сказати йому це.
Сподіваюся, він не вчинить так з іншою, бо це несправедливо.
Оце так лайно.
Ого.
Чому вона не казала цього мені в обличчя?
Вона вибрала цей час, бо знала, що завдасть більшого болю
перед моїми друзями та родиною.
-Мені шкода. -Усе гаразд.
Щасти, Коуле.
-Я ніколи не хотів її скривдити. -Я знаю. Ти хороший.
-Я ніколи не хотів її скривдити. -Усе гаразд?
Іди сюди.
Як справи, лялечко?
Ну, я хотіла сьогодні вийти заміж у своїй весільній сукні.
Я кохаю його, але вічне кохання не має нести такі почуття.
Ти мусила за себе постояти.
-Так. -Я пишаюся тобою через це.
У тебе все добре. Тож підніми носа, добре?
Бо ми стоїмо поруч.
-Добре? -Дякую, бро.
-Нумо. -Тебе оточують люди, які тебе знають.
-Саме так. -Я це ціную.
-Гаразд? -Так.
Я намагалася піти просто… але я дуже вдячна за зустріч із ним.
-Розумієш? -Усе добре.
Не хочу, щоб він мене ненавидів, але я не могла вийти за нього.
Усе гаразд.
Я знаю, що це правильно. Але від цього біль не зменшується.
Увесь цей час я говорив про те, наскільки зрілою,
відданою і сповненою поваги є Зей.
Вона мене обдурила.
Я знав, що ми не ідеальні. Але це?
Це найгірший досвід у моєму житті.
Паскудно, що сьогодні не мій день, але він не міг бути моїм.
Не можна втратити те, ким ти є, твої ідеали
й твою віру в себе. Я б зробила це, якби вийшла за Коула,
я не могла так.
ДЕНЬ ВЕСІЛЛЯ КОЛЛІН І МЕТТА
Це день мого весілля. День, про який я мріяла з дитинства.
Є стільки причин, чому я закохалася в Метта.
Я ще не відчувала такого кохання. Мені затишно з ним, я не…
Хоч мені й ніяково весь час, він сміється із цього.
Він мій найкращий друг.
Я закохався в тебе.
Я кохаю тебе.
Коллін Бріджит… Ти вийдеш за мене?
Метте…
я вийду за тебе.
-Боже… -Боже мій.
Чорт забирай.
Мені на всіх байдуже. Я бачив одну людину.
-Я така щаслива. -Я теж.
-За нас. -Агов, поглянь на нас.
Поглянь на нас.
Я буду пані Болтон.
Звучить чудово.
Боже мій.
Сьогодні день, коли я можу вийти заміж.
Я хочу вийти заміж лише раз.
Боже мій.
Ми подолали багато перешкод.
Це були американські гірки. Було багато злетів і падінь.
Тому ніколи не буває нудно. Це точно.
Ти говориш людям,
що вони привабливі, будучи зарученою жінкою?
Це до біса смішно.
Я не збираюся гратися, Коллін.
-Між нами все? -Мабуть.
Ні, годі.
-Ми не на одній хвилі. -Ні. Будь ласка…
Я йду.
-Метте, будь ласка. -Усе просто.
Зараз середа, 2:30 ранку, а її ніде немає.
Це не та людина, якій я хочу віддати життя.
Зараз я нізащо не можу одружитись із цією жінкою.
Твоя розмова з Коулом продовжує мене дратувати.
Це була невинна розмова. Ти жартуєш?
Ти віриш, що кохання достатньо для шлюбу?
Зараз… ні.
Чесно кажучи, я не знаю, що буде сьогодні.
Починаючи цю нову пригоду, ми вже… Хоч у нас було стільки злетів і падінь,
я не хочу виходити. Це як на американських гірках,
ти кажеш: «Ще раз. Я не хочу виходити».
-Мені подобається. -І я хочу сказати «так».
-Гарно сказано. -Сказавши «так», у шлюбі…
Соромно казати, але я справді кохаю його, і…
-Це не соромно. -Знаю, але для мене?
Коли я востаннє таке казала про хлопця?
-Ніколи. -Саме так.
У мене до нього сильні почуття.
Це буквально крок у невідоме.
Я хочу переконатися, що твоя радість
перевищує хвилювання. Думаю, це…
Для мене це різні емоції.
Чорт.
Сьогодні весілля. Я трохи панікую.
Я радію.
Здається, я хвилююся. Я…
Стільки всього відбувається, і голова йде обертом.
Вона панікує. Я знаю, вона панікує.
-Думаєш, вона скаже «так»? -Зовсім ні.
-Справді? Вона теж божеволіє? -Вона в тому самому човні, що і я.
-Ми були відкриті весь цей час. -Це круто.
Я прийму рішення, виходячи з того, як почуватимусь,
коли вона йтиме до вівтаря.
Не панікуй.
Думаю, ти страшенно наляканий, і це круто.
-Гадаю, це нормально в цій ситуації. -Боятися, так.
Це нормально.
Ти багато чого пережив, друже, у таких питаннях.
-Авжеж. Це страх, чуваче. -Це страх за…
-Я не хочу, щоб це лайно повторилось. -Ми теж. Вочевидь.
Вочевидь, люди мають свою думку. Ти знаєш мене, я дуже самовпевнений.
Мене турбує лише те, що, на мою думку, ви не готові до цього.
Чуваче, я не знаю, чи готовий.
Хочу сказати, що готовий, але не знаю, чи це так.
Коли зі мною сталося те лайно, я був у дуже…
Я був на самому дні.
Після останніх тижнів, коли ми розмовляли з Коллін, було…
Я відчуваю, що я стаю таким, як був.
Трохи мотивації, просто щасливої, щирої особистості,
якою я був. Я бачу, що це повертається.
-Це неймовірне відчуття. -Гадаєш, це твоя людина?
-Авжеж. Гадаю, так. -Це все, що нам потрібно знати.
Це все, що я маю знати.
Ми з нею ідеально підходимо одне одному. У неї є все, що я шукаю і…
Сподіваюсь, у мені є все, що вона шукає.
Ми знаємо, що відчуваємо одне до одного. Ми знаємо, що це неймовірно,
що ми хочемо бути разом, але я не хочу знову постраждати.
Не хочу, щоб кохана знову скривдила мене.
Те, що відбувається, — це наше життя.
Не знаю, чи прийму рішення, поки не побачу її,
подивлюсь їй у вічі. Я… Зараз я…
Лишилося кілька годин, а я не прийняв рішення.
Думаю, треба це зробити.
Але я ще не прийняв його.
-Він мій тип, але не мій тип. -Так.
Він не схожий на твій тип.
-Справді? -Так.
-Це не татусь із братства. -Дозволь мені сказати… з любов'ю.
Він такий милий, тому він не твій тип.
Боже мій. Це найкраще, що я чула сьогодні.
-Як ти почуваєшся? -Мені страшно.
Я не знаю його так, як ти, тому мені важко сказати щось
чи дати тобі пораду.
Не думаю, що тобі варто прислухатися до порад інших.
-Одружуються не вони, а ви. -Так.
Але я хотіла сказати тобі, лише тобі…
Не приймай рішення на основі чужих емоцій.
Серйозно.
-Як щодо мами? Вона розлютиться? -Що я щойно сказала?
Я просто хочу, щоб ти робила те, що хочеш. Ось так.
Я не знаю, чого хочу.
-Знаєш -Не знаю.
-Вона знає. -Не знаю.
-Нервуєш? -Я панікую.
-Шокований. -Мені добре. Я ще не знаю, де я.
Гадаю, уже маю знати.
Ми з мамою тут. Так чи інакше, ми з тобою.
Багато людей з обох сторін моляться і вболівають за вас.
Це божевілля, що всі так добре сприймають цей процес.
Таке враження, що всі в родині за це.
Це божевілля.
Я думаю, що ми маємо знати відповідь зараз, але це не так.
Це…
Не думаю, що зможу прийняти рішення, доки не побачу, як вона йде до вівтаря
і не зрозумію, що відчуваю.
Скажу тобі… це неймовірна мить…
коли це станеться.
-Так. -Так я почувався, коли твоя мама йшла.
-Ти вів її. -Так.
Я ніколи раніше не бачив, щоб ти плакав, а ти ридав…
Сподіваюся, коли побачу, як вона йде, це просто…
Чорт.
Це кульмінація.
Я теж ніколи не розчулююсь. Це божевілля.
Розумієш? Це дивно.
Я плакав, коли освідчувався. Що зі мною таке?
-Ми всі буваємо вразливі. -Боже.
Гадаю, це добре. Це означає, що все справжнє.
-Це не… -Так, я…
Це не фальшивка, розумієш, це все…
Ти знаєш мене. Я не сприймаю це як жарт.
Це не гра.
Це не жарт.
Якщо підеш і скажеш «так», у тебе з'явиться хтось.
-Так. -Це не погано.
У глибині душі ти знаєш, що треба це відпустити.
-Зрештою, це… -Так.
Це здається правильним. Думай не головою, а серцем.
Ти зрозумієш.
Така гаряча.
-Боже, люба, ти така гарна. -Подобається?
-Дуже. -Така гарна.
-Я не думала, що плакатиму. -Припини, бо я розплачуся.
Ти така гарна.
Справді.
-Боже, як гарно. -Скажи мені… Зачекай.
Трішки…
-Готова? -Така гарна.
-Тут? -Так, тут.
Це відбувається!
Це відбувається.
Я вас люблю.
Якщо він не скаже «так», я не знаю, що він собі думає.
Гаразд, але я люблю тебе.
Ось так.
Ну ось.
Можна обійнятися? Мені добре. Я готовий.
-Ти такий гарний. Дуже вродливий. -Дякую. Я успадкував це від мами.
Так.
-Страшно. Дуже страшно. -Я знаю.
-Так страшно. -Чорт забирай.
Усім потрібна близька людина.
Це та людина, яка буде поруч під час злетів і падінь?
Тільки ти це знаєш.
-Я люблю тебе. -Усе у твоєму серці.
Слухай своє серце, Метте.
Я люблю тебе.
Боже мій. Це мій малюк.
Він уже не малюк.
Боже мій.
Господи.
Ти така гарна.
У нас були важливі події, ця може бути найважливішою.
Ми з мамою завжди давали тобі багато порад і любові, і ти злітала.
-Так. -І це твій шанс знову злетіти.
Зроби вибір, але що б ти не вибрала, ми з тобою.
-Алілуя. -Ми завжди поруч.
Чорт.
Ого.
Боже мій.
Хто віддає цю жінку заміж за цього чоловіка?
Ми з її матір'ю.
Дякуємо, що прийшли. Можете сісти.
Боже мій.
Поверніться одне до одного.
Чорт забирай.
У Матвія, у 18-й главі, у віршах 18–20 сказано:
«Ставтеся до цього дуже серйозно. «Так» на землі — це «так» на небесах.
«Ні» на землі — це «ні» на небесах. Те, що ви говорите одне одному, вічне».
-Це неймовірна мить. -Я кохаю тебе.
Між нами багато що сталось.
Ці сім тижнів були божевільними. Абсолютно божевільними.
Життя підкидає негатив. Життя підкидає нісенітниці.
І якщо ми можемо подолати це, наші цінності збігаються.
І я не міг би бути щасливішим, стоячи тут.
Я шукала лише найкращого друга й партнера.
Я хотіла лише Коллін у чоловічій формі.
У нас були важкі часи.
У нас були дуже важкі часи.
Але попри все, я…
Але попри те, що ми пройшли і як ми вийшли із цього,
я все більше закохувалася в тебе з кожним днем.
Ти мені небайдужий, і знаю, що я тобі небайдужа.
І я тебе дуже кохаю.
-Я кохаю тебе. -Це чудово.
Коллін і Метте, ви закохались одне в одного,
виходячи з того, ким ви є, і вирішили одружитися наосліп.
Настав час вирішити, чи любов сліпа.
Коллін…
Чи ти любитимеш і оберігатимеш Метта
в горі й радощах, багатстві й бідності,
у хворобі й здоров'ї, кохатимеш і шануватимеш його,
доки смерть не розлучить вас? Якщо так, скажи «так».
Ти моя людина, 1000%.
Я буду поруч, що б не сталося.
Я буду твоєю скелею. Я буду твоїм валуном.
-Гарний валун. -Гарний валун.
-Метте, Метті. -Метті.
Метті.
Метті, так.
Що б не сталося, я буду поруч. Я так тебе кохаю.
Метте…
Чи ти любитимеш і оберігатимеш Коллін
в горі й радощах, багатстві й бідності,
у хворобі й здоров'ї, кохатимеш і шануватимеш його,
доки смерть не розлучить вас? Якщо так, скажи «так».
Ти дозволила мені вирватися зі своєї оболонки
й знову стати вразливим.
Я був у поганому стані перед усім цим, з точки зору стосунків,
і рівень комфорту, який ти мені дала, і природний…
Лише те, що я став вразливим,
багато про що говорить. Я кохаю тебе. Авжеж. Я хочу одружитися.
Авжеж.
Боже мій.
Поцілуй її!
Це мій хлопчик!
Я нікуди не піду. Ти нікуди не підеш.
Ого.
Чорт забирай.
Метте і Коллін, владою, наданою мені Богом і законами цього штату,
я оголошую вас чоловіком і дружиною.
Метте, поцілуй свою вродливу наречену.
Я так тебе кохаю.
Боже мій.
Пані та панове…
Боже мій.
…представляю вам пана й пані Метта й Коллін Болтонів.
Нумо, люба! Ходімо!
Ого!
Це було швидко.
Боже мій.
Точно. Нумо, крихітко.
Чорт забирай, якого біса?
Коли він сказав: «Авжеж», — я подумала, чи це означає «так».
Він так сказав?
Боже мій.
-Я люблю тебе, милий. -Боже, я тремчу.
Чорт забирай.
Я не знала, що буде сьогодні.
А коли побачила його там, то подумала: «Це моя людина».
І я така щаслива, що він мій чоловік.
Ти моя дружина.
Ось так…
Ого, клас.
-Ти моя, а я твій. Знаєш? -Так.
-Так? Так. Я молодець. -На тисячу відсотків.
Любов точно сліпа. Погляньте на нас.
-Ще один цьомчик. -У мене обручка на пальці, так?
Господи, ми одружені.
-Я заміжня і ти одружений. -Я одружений.
-Я так хочу зняти з тебе цю сукню. -Байдуже. Я заміжня, тож це нормально.
Байдуже.
Я люблю Рейвен, і це було нелегке рішення.
Ми могли спробувати зробити це? Можливо.
Я досі вірю, що любов сліпа.
Але чи достатньо вона сильна, щоб я сказав «так»?
Не думаю.
Звісно, мені дуже важко.
Він мені дуже подобається. Я дуже його кохаю,
і я знаю, що він був дуже засмучений, і це мене ще більше засмучує.
Його мама мені небайдужа.
Вона дуже засмучена, вона справді мені небайдужа.
Цей день розбиває серця.
Нам обом соромно,
бо я навіть не можу пояснити, наскільки все було ідеально.
Я закохався наосліп і досі кохаю.
Любов сліпа?
Скажу так, я не розлюбив Ненсі.
Але знайомство з друзями, сім'єю, реальними ситуаціями
та спільним життям, частини, які не сліпі…
Реальний світ впливає на наше кохання.
Для мене любов сліпа.
Я змогла встановити зв'язок із ним
на тому рівні, якого ніколи не досягала з іншими
за 31 рік життя.
Людина, яку я люблю, сказала «ні».
І причини були дурні.
У нього могла бути сліпа любов.
Безумовна, вічна любов від мене.
Ще в мене золоте серце.
Зі мною все буде добре, але все одно буде боляче.
Він запропонував продовжити стосунки після цього.
Ні, сер, досить.
Він зробив найбільшу помилку в житті.
Усі хочуть кохання. Ми всі народжені, щоб бути коханими.
Самотність руйнує.
Усі хочуть жити з кимось, одного дня я знайду кохання.
Це мене не зупинить. Це мене не зламає, але
зараз це останнє, про що я думаю.
Мені знадобиться багато часу, щоб це пережити.
Я вважаю, що найважчим у житті є те,
коли ти довіряєш комусь і віддаєш йому все,
а ця людина відвертається і показує сторону, яку ти ніколи не бачив.
Не знаю, чи моє серце знову таке витримає.
Я не хотіла вдягати весільну сукню і казати «ні».
Я не хотіла робити зачіску та макіяж
і казати «ні».
Але в останню ніч у нашій квартирі, коли Коул дозволив мені піти,
він увесь вечір розповідав мені, що йому потрібен хтось милий,
наче я не роблю для нього милих речей щодня.
І виходячи з його коментарів щодо інших дівчат
і залицянь до інших дівчат, які…
Він не поважає мене.
І я не могла стати частиною сім'ї, яка не захотіла зі мною зустрітися.
Чоловік, за якого я хочу вийти,
матиме родину, яка прийме мене з відкритими обіймами.
Неправильно було казати «ні»,
але я не могла сказати «так» цій людині.
Це дуже огидно, що мої друзі аплодували?
Нові пан і пані Бреннон і Алекса Лемьє!
Я думаю, що усвідомлю все, коли представлю тебе як свого чоловіка.
-Як чоловіка, так. -Саме тоді я усвідомлю.
Я ще не усвідомила. Я знаю, що ми одружені,
але усвідомлю це, коли…
-Представлю тебе? -Або поставиш галочку.
Агов, це моя дружина.
-Усе гаразд. -Це моя дружина.
Я представив. Зроблено.
Кохаю цього чоловіка.
Я кохатиму цю жінку вічно. Дякую, що сказала «так».
-Будь ласка. -Так мило.
-Так. -Дякую.
Пан і пані Болтони.
Боже мій. Це мій чоловік.
-Назавжди. Добре? -Сто відсотків.
Поглянь на нас.
-Наші короткі, міцні руки разом. -Поглянь.
Ми зробимо гарних дітей, але з короткими руками.
Низькі, міцні малюки, добре.
Боже. Господи.
Справді?
Злизуй.
-Будьмо. Ми одружені. -Так.
-Ми зробимо це? -Нам цього не потрібно.
-Готовий? Будьмо. -Ось так.
-Ти моя дружина. -Ти мій чоловік.
-Будьмо, люба. -Будьмо, любий.
Мій чоловік.
Я знав, що ти моя, коли освідчувався. Я знав.
-Любов сліпа, любий. -Ось чому любов сліпа.
Розумієш? Саме так.
Переклад субтитрів: Олександр Передерій