Vítejte u Shledání třetí série Láska je slepá.
Jo!
Pořád jsem trochu v šoku z toho, jak některé páry dopadly.
Mám spoustu otázek. Nemůžu se dočkat.
Pokud máte otázky, pak jste tu správně,
protože je dnes zodpovíme.
- Jasně. - Tak jak se máte?
- Jaké máte pocity? Dobré? - Moc dobré.
Nervózní? Těšíte se?
- Úplně všechno najednou. - Jo.
Tak jo.
Raven, potřebuješ ještě udělat před začátkem pár poskoků?
- Kliky? V pohodě? - To už mám za sebou, neboj.
V téhle sérii jsme opět zjišťovali, zda je láska slepá.
A mohu bezpečně prohlásit, že tu s námi sedí pár takových,
kteří to mohou potvrdit.
Pět párů se zamilovalo a zasnoubilo, aniž by se viděli.
Čtyři týdny testovali svou lásku naživo
a tyhle dva páry si na svatbě řekli ano
a rozhodly se spolu strávit zbytek života.
Gratuluju. Máme tu Brennona a Alexu.
A máme Matta a Colleen.
- Gratuluju. - Počkat. Jste pořád spolu, že?
- Ano, pane. - Jen se ujišťuju.
Zbylé tři páry
nám předvedly divokou jízdu.
Celý svět má pro vás pár otázek.
A ještě vás chci trochu nalákat…
U jednoho z těchto tří párů došlo
k zajímavému vývoji.
Ale nejprve se podíváme na pár,
který našel jako první lásku v buňkách. Alexa a Brennon.
Jejich láska nikdy nezakolísala.
Všichni čekali, až jim něco podrazí nohy.
Vypadalo to až moc dobře.
- A máme z vás takovou radost. - Díky.
Alexa řekla, že nikdy nenosí oblečení dvakrát.
Tak zaprvé, jako opravdu? Jak se oblečení zbavuješ?
Daruješ? Prodáváš? Umírám zvědavostí.
- Bože, zavřou mě. - Neříkej mi to. Vracíš ho!
Nemůžeš ho vracet! Panebože! To se vyplatí!
Máme pro vás dosud neviděné záběry,
když Brennon poprvé viděl její šatnu.
- Panebože. - Teď se potím.
Páni! Jo, to je pěkná šatna.
Já ti říkala, že je plná.
Mohla bych dát něco pryč. Třeba pár bund.
V zadním rohu je spousta místa.
- Ale nemohl bys… - Není mezi nimi prostor.
Máš mezi ramínky prostor.
To abych mohla přebírat.
- Chápeš? - Jo.
Když dáš oblečení stranou, je v tom dost práce.
Jo, zbavím se tří bund.
To mi stačí.
- Dáš si sem věci. - Mám jen tři.
Mám tohle oblečení a tři bundy, takže značka ideál.
Já mám 37 bund.
Jenom tady.
Dostanu aspoň šuplík, nebo ne?
- Dostanu tu šuplík? - Šuplík. A sakra.
- Nějak to vymyslíme. - Tak jo.
Brennone, pravdu.
Kolik prostoru v šatně teď doopravdy máš?
Má plnou šatnu. Máme byt se dvěma ložnicemi.
Druhá ložnice je šatna. Takže celá místnost.
Mám asi půlku.
Takže mám tak trochu šatník.
Jen se musím ke svým věcem tak trochu vmáčknout,
takže pohoda.
My s Vanessou víme, jak náročné to umí být,
když celý svět sleduje váš soukromý život.
A nemusíme asi dodávat, že nás vaše příběhy chytly za srdce
a chceme vám poděkovat za vaši upřímnost
a otevřenost při sdílení svých životů.
Vážíme si toho.
- Díky. - Děkujeme.
A že jsme byli svědky nejedné brutální upřímnosti.
- Ahoj, Cole. - Cole.
Ahoj.
- Zaprvé, jak se máš? - Dobře.
- Ano? - Jo.
Počkat, máš na sobě samet. To nosí SK.
- Přesně tak. Jo. - Vítej v klubu.
Chceme si promluvit…
o párty u bazénu.
Jo, tady si Colleen a Cole trochu povídali.
Když jsi Colleen poznal,
nebál ses říct, že je krásná.
Že je sexy. A Colleen…
Ty ses nebála jeho slova opětovat a říct,
že je taky atraktivní.
Takže, pokud někomu z vás tahle část unikla,
tak se pojďte podívat na párty u bazénu,
jejíž dozvuk se táhl celou sérií.
Jak se vede?
Co chceš vědět?
Cokoliv, všechno. Jaká je Zay? Jaké máte…
- Máš ty nějaké výhrady? - Jo, ona…
V buňkách jsem se do ní zamiloval. Rozuměli jsme si. Je úžasná.
A je mezi námi i fyzická přitažlivost, ale ona není…
- Není v tom ta bezhlavá… - Jo.
Ona není typ holky, kterou bych si hned vybral…
Kdybych měl vybírat podle vzhledu.
Kdo by byl tvůj typ?
Ty.
Vážně?
Určitě…
jsi typ, za kterým bych v baru šla.
Já bych za tebou v baru taky šel.
- Jo. - Šli bychom k sobě.
Já věděl, že mě budeš fyzicky přitahovat, ale…
Bylo pro tebe těžké mě odmítnout.
Jen trochu.
Já věděl, že jsi pěkná.
Je to…
zajímavé.
Já vím. Divný.
Jo, seš typ, za kterým bych „v reálu“ šla.
Colleen mě stresuje, protože se mi líbí.
Zanab je holka, se kterou si rozumím.
Colleen se mi líbí vzhledově.
Kde se to potkává?
Kde je dokonalá holka?
Haló?
Zanab,
vím, že jsi o tom věděla,
ale vidět to je něco úplně jiného.
Jaké bylo sledovat ten rozhovor mezi Colem a Colleen?
Bolelo to.
Věděla jsem, že se stal,
ale sledovat ho, to bylo něco úplně jiného.
Mohla bych…
- Samozřejmě. - Takže…
Bylo pro mě těžké se na to dívat.
Dostává mě to. Omlouvám se, pokud budu brečet.
Tebe mám moc ráda a tebe moc miluju.
A je důvod, proč to mezi námi dvěma nevyšlo.
Je důvod, proč jsme my dva spolu
a proč jste spolu vy.
Nebylo mým úmyslem narušit váš vztah.
- Omlouvám se a mám tě moc ráda. - Já vím.
Tebe moc miluju a prostě…
Já nevím…
Vím to a zcela si vážím vašeho vztahu.
Moc si tě vážím.
Maximálně si tě vážím.
Podle mě tu došlo k tomu, že Cole nikdy nepřijal odpovědnost
za svoje chování.
Když jsi s někým zasnoubený,
jsou hranice, které se nepřekračují a tohle se neříká.
V buňkách byli upřímní, ale to skončilo,
když došlo na setkání.
V tom byl podle mě problém u mužů.
Oni mnohdy s těmi nevhodnými konverzacemi nepřestali.
Ano, byla to hrozba, která se stále vynořovala
a vypadalo to tak,
že jsem blázen, co neumí zapomenout,
ale podle mě to nebylo uzavřené, dlouho jsem nedostala omluvu.
Nemůžu uvěřit, že to říkáš,
protože jsme mluvili celou noc.
A jen jsem se omlouval.
Omluvil ses mi až na večeři o týdny později.
To je šílený,
protože jsem o tom o pár dní později mluvil s Mattem.
Možná k popisu nebudeme používat slovo „šílený“.
- Já jen říkám, jak ujetý… - Ujetý je to samý.
- Je to totéž! - Je to synonymum.
- Možná blázním já! - Ať mluví.
- Nechytejme ho za slovo. - Najdu jiné slovo.
Podle mě lžeš,
když tvrdíš, že jsem se omluvil až o dva týdny později.
Brennone, zdá se, že je to pro tebe citlivé téma.
Jo, tohle mě vytáčí.
Nelíbí se mi ponižování ostatních.
A zdá se, že Cole opakovaně
ponižoval svou snoubenku.
- Já… - A víc.
A tohle je ještě drobnost v porovnání s mnoha jinými věcmi,
které dělal a které se neodvysílaly a vytáčí mě, co jí provedl.
Neumím si to představit. Když jsem ji požádal o ruku,
pro mě to znamenalo, že druhému člověku slibuji svůj život.
Tohle pro mě vypovídá nejen o ponížení Zanab,
ale i o tom, že jeho slovu se nedá věřit.
Podle mě je falešný.
Váš hněv směřuje spíš vůči Colovi než Colleen.
Zachovala se Colleen v té situaci špatně?
Rozhodně. Ano, samozřejmě.
Ale vy jste to řešili jinak.
Mluvili jste o tom opravdu podrobně.
Pro mě byla ta situace
těžko představitelná.
Neuctivé komentáře,
rozhovor
vůči oběma vztahům.
Přesto musím u Colleen vyzdvihnout,
že za mnou ten večer přišla
a řekla, co se stalo, co řekla.
Já u toho trochu ztratil nervy.
Když jsem tu scénu pak viděl,
nic mě nepřekvapilo, protože ona mi všechno řekla.
Nebylo tam nic, o čem bych nevěděl.
Je moje vina.
Neměl jsem to tam nechat dojít.
- Nechal jsem se unést. - Jo.
Teď zaměříme svou pozornost na Raven a SK.
U vás dvou jsem si prožila
ty nejvíc srdcervoucí okamžiky…
Je to tady.
Když jí tvoje máma dávala závoj.
To nešlo vydržet.
Seděla jsem tam a protože tam tvoje rodina nebyla,
byla to nádherná chvíle stmelení dvou žen,
ale sledovat, jak ona říká „ano“
a ty jsi řekl ne, to bylo…
z toho mi pukalo srdce.
Nemohla jsem tomu uvěřit.
Cítila ses taky oklamaná?
Je jasné, že ten den mě přemohly emoce.
Snažila jsem se ovládat.
Já bych nepoužila slovo oklamaná,
spíš jsem nebyla připravená na…
Nepřipravila jsem se na to.
Byla jsem trochu v šoku.
- Jo. - SK, mám otázku.
Nakonec jsi řekl „ne“,
ale kdy jsi vlastně věděl, že takhle odpovíš?
Jasně, takže…
Pro mě to bylo taky těžké.
Zvlášť, když tam byla moje rodina a kamarádi.
Upřímně jsem to nevěděl, dokud ta otázka nepadla.
Měl jsem pocit, že by pro nás bylo mnohem komplikovanější,
kdybych řekl „ano“.
Chtěl jsem zažít šťastný konec?
Rozhodně.
Ale já musel odjet a ona se v té době nechtěla stěhovat.
Všechny tyhle věci vyústily v to, že jsem řekl „ne“.
- Do té doby jsi to nevěděl? - Ne.
Věděla jsi to?
- Jo, měla jsem takový pocit. - Až v tu chvíli, kdy tam s tebou stál.
V tu chvíli musel říct ne.
Jo, já tomu věřím.
Když jsme tam stáli,
byli jsme oba nervózní a vyklepaní.
A prostě…
Nevěděla jsem, co mám čekat. Cítila jsem jeho nervozitu.
Váhá proto, že chce říct ano? Cítí tu nervozitu?
Cítila jsi tu energii, ale nevěděla, co znamená.
Přesně tak, nebylo to tak, že bych tam přišla
a on se mračil.
To by mi bylo jasné, co přijde.
A když jsme stáli u oltáře,
tak se nadechl…
Bylo to jako z filmu.
Fakt mu trvalo pět minut, než to řekl.
Znělo to falešně. Jako něco, co se děje ve filmech.
Když jsem tam váhal,
snažil jsem se najít smysl a díval jsem se na mámu,
která chtěla, abych se oženil
a která do toho hodně investovala a když šlo do tuhého,
musel jsem se rozhodnout,
zda chci potěšit ostatní, nebo se postavím za svůj život.
Mluvili jste spolu od té doby?
Byli jste od té doby spolu venku? Bylo něco?
Ale… Ano.
Takže spolu teď chodíte?
- Jo. - Jo!
Podívej! Vstává z gauče!
- Holka! - Ahoj, zlato.
Do toho!
- Neboj se toho. - Že jo?
- Pikantní. - Mám z vás obrovskou radost!
A my vás dali na nejvzdálenější místa.
To je v pořádku. Máme na sebe dobrý výhled.
Počkat, vidím víc sametu.
Panebože!
Ale je to vtipný.
My na to koukáme a on, že mi musí něco ukázat.
Chodí mu spousta zpráv.
A já…
Najednou se všude objevují ženské.
A já jen: „Nechte ho, to je můj chlap!“
Panebože, vážně.
Vidím vás, dámy.
Díky tobě Raven
ukazuje stránku, kterou spousta lidí nevidí.
Já ji zbožňuju, ale ta holka se neotvírá lehce.
Povídej mi o tom.
Ale když se otevře, je tak milá, vřelá a milující.
Ty jsi to z ní vytáhl.
Když mluvíme o opepření…
Ona chodí do postele v devět.
Je to překvapivé.
Ale sleduj tu pleť. Září.
Ona chodí spát v devět a já dělám hluk.
To je skvělý. Mluvili jsme o tom.
Ty jsi v Dallasu a ty v Kalifornii.
Jak to funguje?
Máte pocit, že si váš vztah dokáže zachovat nadšení,
protože děláte, co máte rádi
a zároveň se vám stýská?
Naše komunikace…
Myslím, že můžu mluvit za nás oba.
Ani jeden z nás nikdy takovou hloubku vztahu nezažil.
Pokaždé mám pocit, že dosáhneme nové úrovně.
Nic není dokonalé, ale tolik jsme vyrostli.
Jednak díky experimentu,
díky tomu, čím jsme si prošli.
A stýská se nám, ale ta shledání jsou o to lepší.
Mám pocit…
Jasně, že bych byla raději, kdybych s ním mohla být každý den,
ale tolik jsme se díky tomu naučili.
Je to opravdu krásný.
Než půjdeme dál, je tu jedna věc,
která naše diváky zajímala.
Mluvím teď o vztahu
mezi Nancy a Raven.
- Máme video. Pojďme se podívat. - Ne.
Nancy je ta holka ze střední,
kterou potkáte ve Walmartu a jen…
„Ahojky!“
Ale možná taky
děláte, že nemáte čas.
Raven je velmi…
Ano, je hravá, ale taky
trochu negativní.
„Nemůžu. Končím.“
Upřímně mě překvapilo, že ji máš na seznamu.
Říkala jsem si…
Raven?
Zaskočilo mě to, protože jsme každá jiná.
Jestli to děvenka na Bartise zkusí,
tak si to musí Bartise vyřešit sám.
- Hudba, kterou přidali. - Jo.
- Fakt tě do toho vtáhne. - Ten rytmus.
No, já si myslím,
že já a Nancy…
Když jsme byly v experimentu, nestrávily jsme spolu moc času.
Není to patrné, ale bylo tam hodně dalších holek.
Takže nevím.
Mám pocit, že jsme to probraly
a nikdy jsme po sobě nevyjížděly.
- Očividně. - Jo.
Mám prostě pocit, že jsme se dostatečně nepoznaly.
Obě jsme vycházely jenom z prvotních dojmů.
Jo, já totiž až do konce nevěděla, že má Raven ve finále.
Šokovalo mě, když řekl,
že se rozhoduje mezi mnou a Raven.
To jsem si jen říkala „Cože?“
Prostě to byla situace, kdy lidi randí s lidmi, se kterými randíme.
Jasně, že v tom sehrály roli emoce.
S Nancy jsme se pořádně neznaly
a opravdu jen stačilo strávit spolu nějaký čas.
Nancy je moje kámoška a nechtěla bych, aby se cítila špatně
kvůli něčemu, co jsem řekla.
Mám ji ráda. Podporuju ji.
Bylo strašně těžké se na to koukat a jsem si jistá, že pro tebe taky.
Jsem hrdá na to, že minimálně my holky jsme se dál sbližovaly.
Nikdy nebyl zádrhel.
Mezi námi nikdy nebylo nepřátelství.
Opravdu jsme se sblížily.
Já teď budu mluvit za kluky.
Já si z toho odnáším jednu moc důležitou věc.
Poprvé v životě jsem byl se 14 jinými kluky
a bylo naprosto v pořádku mluvit o svých pocitech.
Kluci tohle moc nedělají.
Po návratu jsme se utěšovali.
Občas se někdo vrátil a sedl si do rohu a my věděli,
že potřebují svůj prostor.
Ale nikdy jsem nezažil takové prostředí. kde je několik kluků
a stýkají se se stejnými holkami.
A přesto dokážou vyjádřit svoje pocity,
vylít si srdce. Tohle si z toho odnáším já.
- To se mi líbí. - Tohle je na tom super.
Cole rozhodně nebyl jediný,
kdo vyjádřil city k snoubence někoho jiného.
Bartise. Bylo evidentní, že ti vyrazilo dech,
jak Raven vypadá, když jste se poprvé potkali.
- Pojďme se na to podívat. - Záběry pro Shledání.
Raven jsem viděl moc rád.
Raven je holka, po které bych normálně šel.
Raven…
Jak přišla v tom těsném oblečení. Je to žhavej kus.
Neskutečně sexy. Dobrý.
Oba jsme ty typy, za kterými lidé chodí.
a oba přitahujeme pozornost.
Když vidí Raven, nebo mě, tak se s námi chtějí bavit.
V buňkách jsme si rozuměli, protože jsme si podobní.
Kvůli tobě a Raven jsem brečel.
- To jsem nevěděla. - Sakra.
Nancy a Raven. Říkal jsem si „Kurva!“
Fakt teď chovám city ke dvěma ženám.
Ale ty…
Ty jsi byla tady.
Tak jsem si říkal,
že musím věřit instinktu.
A teď jsme tady.
Byla to pro mě šílená noc.
V pohodě, že jsem takhle upřímnej?
Co to kurva je?
Když jsme to s Nickem sledovali, tohle bylo poprvé, kdy jsem vstala,
dívala se na televizi a měla knedlík v krku.
Panebože!
- Určitě i ty, Bartise. - Jo.
Ale tohle bylo poprvé, kdy jsi tuhle stránku viděla ty, Raven.
- Jo. - Jaké to pro tebe bylo?
Všelijaké.
Za prvé šokující.
Po buňkách
jsme spolu mluvili u bazénu. To jsem hned pustila z hlavy.
O nic nešlo, oba jsme se spokojeném vztahu.
Takže to bylo vážně šokující.
A pak jsem z toho byla i smutná, protože já SK miluju
a mám pocit, že ho to postavilo
do divné situace.
Moc si vážím toho, že jsi to utnula.
Nikdy bych nechtěla svého snoubence ponížit.
Zbožňuju Nancy a ani ji nechci ponížit.
Litoval jsi někdy toho, že jsi to v buňkách utnul?
Když jsi ji pak viděl?
Ne, nikdy jsem si neříkal, že jsem si měl vybrat Raven.
Ne, že bych tě chtěla ještě chránit,
ale hodně se mi na tobě líbilo,
že ať už jsi za mými zády řekl cokoli,
všechny ty řeči, jak je řhavej uhlík a tak.
Žhavej kus.
Řekl jsi to a pak šel do postele.
A na kameru jsi mi řekl přesně to samé, co mimo ni.
Říkala jsem si, že tady teda jedeme na brutální upřímnost.
- Jo. - Ne, že by to bolelo o něco míň.
Ale je to upřímnost.
Za to děkuju, ale zkus to dělat jinak.
Bylo fakt těžké se na to dívat.
Já se…
styděl jsme se za sebe a bylo mi trapně,
že jsem něco takového řekl,
protože je to neuctivé vůči třem lidem.
A tím znevažuju i sám sebe.
Takže se všem omlouvám, že jsem to tam nechal zajít.
Ale chtěl bych říct,
že ty pocity nevhodné nebyly.
Ten experiment je jedinečný
a navazovali jsme tam rychle vztahy a všechno bylo čerstvé,
takže si myslím,
že je docela logické, že nás takové věci napadaly.
Nevhodné ale bylo to, jak jsme tu situaci zvládli,
nikoli ty pocity. Jsme jen lidé.
Ať se jedná o upřímnost, nebo ne,
mě nikdy nerozhodilo, když se někomu líbila moje holka.
Myslím, že to k tomu patří.
Moje holka je kočka a v buňkách měla úspěch.
Bylo to jako Hunger Games randění.
Všichni jsme měli…
Chodili jsme na schůzky a vedli paralelní vztahy.
Já si tam přišel najít manželku, ne holku na jednu noc.
A pro mě bylo velmi důležité neupřednostňovat vzhled.
Hodně lidí tohle ani neví a je to hodně vtipné.
že já ani nevěděl, co je pilates.
Já jsem si musel najít na Googlu, jak vypadá někdo, kdo cvičí pilates.
Tyhle věci nebyly prvořadé.
Řekla, že učí pilates a ty jen „Aha, tak jo, no.“
- Jakože učí piloty? - Jo.
Ach, zlato.
Bez ohledu na to,
mi na tom přišlo bizarní,
že to celé vzniklo z toho, že jsme se my dva
a Cole bavili o našem prvním společném dni.
Byl to rozhovor kamarádů.
Bavili jsme se, jak na tom jsme.
Jaká byla naše první noc.
A když pak vezmeš to, o čem jsme se jako kluci bavili
a řekneš to snoubence, před kterou jsi zrovna poklekl,
a požádal ji o ruku. Celý ten rozhovor
jsi jí převyprávěl
a já si říkám, co je tohle za brutální upřímnost?
- A… - Je to dětinské. Myslím…
Podle mě
je to jeden z těch příkladů. Je mi líto, ale je ti 25.
Mně to připadalo velmi nevhodné
a prostě nevím.
Kdyby se mi to stalo v jiné situaci,
tak nevím, jestli bychom ještě byli kamarádi.
Nepřipadalo mi to správný.
Souhlasím. Omlouvám se, kámo.
- Prostě už to nedělej. - Poučil jsem se.
Je mi to jasný.
Jeden pár mě celou dobu držel v napětí
a neměl jsem u nich jasno až do samotného konce.
Matt a Colleen.
Gratuluju. Jak se máte?
- Máme se dobře. - Moc dobře.
Bylo to jako na horské dráze, sami jste to viděli.
Bylo to jako na horské dráze, protože jsme to oba brali vážně.
A proto byly emoce nahoru a dolů.
Měli jste možnost vidět mě párkrát rozčileného,
protože je to realita.
Jsou to zcela přirozené emoce, které vznikají, když je člověk pod tlakem.
Byli jsme vděční, že jsme museli překonat nějaký konflikt,
protože jsme konflikty moc řešit neuměli
a uvědomili jsme si, že na tom musíme pracovat
a ta práce jen tak neskončí, musíme na tom stále pracovat.
Jaké to od té doby bylo?
Je manželství horská dráha, nebo se to uklidnilo?
Rozhodně řešíme takové ty drobné neshody všedních dní.
Je to velká věc, když s někým sdílíš domov
a s tím prostě souvisí i nějaké problémy.
Vaše láska není o nic menší, ale je potřeba se přizpůsobit.
- Zažili jste to? - Jo.
Akorát spolu ještě nežijeme.
Zní to šíleně…
Ne, nezní.
Jdeme na to svým tempem.
Bylo to vzájemné rozhodnutí?
- Jo, jsme na jedné lodi. - Jo.
Vyhovuje vám, že to ještě nemusíte řešit?
Vzešla iniciativa od jednoho z vás?
Z hlediska logistiky a financí nejsme…
Když bylo po svatbě,
tak jsme nebyli hned druhý den připravení vzdát se svých pronájmů.
Ještě na to nebyl čas.
Snažím se to pochopit, protože obvykle když se platí jen jeden nájem…
Jeden z nás by musel rušit smlouvu, aby se mohl přestěhovat.
Já mám spolubydlící, které bych tím podrazila,
takže to bylo komplikované.
Ale vzali jsme se neobvyklým způsobem.
Tak v tom i pokračujeme.
Takže jeden týden u ní a jeden u tebe?
Aktuálně nemáme jednu stálou adresu.
- Ale jsme spolu sedm dní v týdnu. - Kromě pondělí, prádlo.
- Jo. - Za pár měsíců se to ale změní.
Už jsme zařídili, aby nám nájmy vypršely ve stejnou dobu
a pak si najdeme společné bydlení.
- To se mi líbí. - Už se nemůžu dočkat.
S tímhle chlapem strávím zbytek života.
Takže jsem spokojená. Jsme spokojení.
Shodneme se na tom, jak to chceme dělat dál.
A podruhé je to vždycky lepší.
Souhlas, kámo.
Jste tu jediný další manželský pár, tak co říkáte
na jejich rozhodnutí?
Bylo fakt těžké poslouchat problémy ostatních, protože my je neměli.
a to je divný.
Nastaly až po sestěhování.
Vysyp drby.
Šlo o boty? O psa? Nebo o co?
Myslím, že šlo o nádobí.
Bylo to…
- Šlo o nádobí? - Myslím, že nebylo umyté.
- Neumyla nádobí. - Ona, nebo ty?
To nikdo neví.
Všichni to víme.
- Někdo to ví. - To je divný.
Já nevím.
Bylo to…
Dostala jsem ohledně těch drobných neshod dobrou radu.
Že problémy spolubydlících nemají být problémy manželů.
To byla ta nejlepší rada, protože přesně to se dělo.
Člověk to moc řeší.
Celou dobu jsme si říkali,
že to budeme dělat ve svém vlastním rytmu
a nás přece nic takového nerozhází.
Pak jsme se sestěhovali a stalo se to, problémy se prostě objeví.
Hlavně, jestli jste šťastní.
- Buďte šťastní. - Jakkoli.
Děkujeme.
Nevím, co se děje, je to těmi světly?
Ale mám úplně vysušené oči.
- Asi by to chtělo… - Kapky?
Nevadí to?
- Panebože. - Vím, kam míříš.
- Nalij to tam. - Ne!
Jo, tohle! Přijde sem?
Zdravíme Andrewa.
- Nenastoupil do letadla. Chytrý muž. - Chytrý tah.
- Nevadí to? - Je to v pořádku, Nicku.
- Myslím, že dobrý. - Ještě.
Pokud je to potřeba.
Jednou za čas se objeví situace,
která má potenciál rozbít internet.
Andrew a oční kapky,
to byla přesně jedna z takových situací.
Andrew.
Dobře, pozvali jsme Andrewa. Rozhodl se, že nepřijde.
Co si vy ostatní myslíte?
- Díky Bohu. - Děkuji.
- Díky? - Díky, žes nepřijel.
Byla to jen falešná žádost o ruku.
To nebylo falešné vyobrazení.
- Víte, co je šílený? - Poslouchejte ho.
- Hezky řečeno. - Jde o tohle.
Chcete tu mít lidi, kterým jde opravdu o ten experiment.
Vždycky se objeví pár lidí, kteří jen chtějí být v televizi.
Je důležité tyhle lidi ve výběru eliminovat.
Není to nic pro nejisté.
Dost lidí si určitě vyhledávalo transcendentální sex.
O tom jsem nikdy neslyšel.
- Šílený. - Jak o tom mluvil.
Rozhodně měl sebevědomí.
Šel do toho naplno.
Nebyl ale jediný, kdo se nebál mluvit
o svém sexuálním životě.
- Alexa. - Jo.
Nebála ses mluvit o tom, co potřebuješ v ložnici.
- Jo. - Za to se není potřeba stydět.
Rozhodně. O sexu se musí mluvit.
A pak dostanete, co potřebujete.
Není nic špatného na tom, říct si,
co od téhle části vztahu potřebujete.
- Zavřenou pusou se nenajíš. - Cože?
- Zavřenou pusou se nenajíš. - Přesně.
Zavřenou pusou se nenajíš.
- Pravdivá slova. - Ale SK a Raven.
Vy dva jste spíš volili diskrétní přístup.
Což respektujeme a milujeme,
ale tohle je Láska je slepá a lidi to chtějí vědět.
Takže…
Kdy jste se poprvé fyzicky sblížili?
Tak se to říká?
Po naší svatbě.
- Kecáš! - Jo.
Samozřejmě, že…
Říkala jsem to i na kameru,
že to musí člověk otestovat.
- Zavřenou pusou se nenajíš. - Zavřenou pusou se nenajíš.
Řeknu k tomu jen tolik, že pilates je pro tělo dobré.
Hej!
Dobrá, jdeme dál.
Bartise, Nancy. Vypadalo to, že vy dva jste si souzeni.
Že si u oltáře určitě řeknete ano, ale ukázalo se,
že to nevyšlo.
Bartise, měl jsi šanci se za tím dnem ohlédnout
a představit si, jaké by to bylo, kdybys řekl ano?
Jasně, že o tom přemýšlím. Když jsem to sledoval, fandil jsem nám.
Vypadali jsme tak šťastně a ten její smích a úsměv.
Dostalo mě to.
Sledoval jsem to,
věděl jsem, co řeknu a stejně doufal, že řeknu „ano“.
Zní to šíleně,
ale znovu si procházíš těmi emocemi.
Všechny ty emoce a láska.
- Bylo těžký to sledovat. - Co ty, Nancy?
Jaké je slyšet, že vašemu vztahu fandil?
Nancy, miluju tě.
Podáte mi kapesníček?
- Máme tě rádi. - To nedělej.
- Já vím. - Má někdo kapesník?
Řekla jsem to mockrát.
Moc jsem tě milovala.
Já vím.
A…
Asi mě nejvíc dostává to, že jsi mi slíbil, že mě neoklameš.
Že budeme mluvit upřímně.
A doslova jsi udělal pravý opak.
Nancy, máš pocit, že tě oklamal
v tu chvíli.
Mě láska oklamala. A to pořádně.
Myslím, že oklamaně se v tu chvíli cítila i tvoje rodina.
Jo, myslím…
Když toho dne
řekl ne, já jsem musela vypnout
úplně všechno ve svojí hlavě, abych ten den nějak zvládla.
Moje rodina nemohla.
Oni bojovali, když já nemohla.
A vy dva jste byli od natáčení
na rande?
- No, tady… - Druhý den po svatbě.
Nebylo to druhý den.
- Jo. - Druhý den jsi byl na lodi.
- Tečka. - Na to jsem čekala.
- Dobře, děkuju. - Počkat.
Mluvíte tu tři najednou.
Měl po svém boku vysokou blondýnu.
Viděla jsem pár věcí na sociálních sítích.
- A říkala si… - Zveřejnil fotku?
Někdo zveřejnil video,
kde byl zachycený i Bartise s vysokou blondýnou.
A s tou samou potom o víkendu.
Nevím, jestli to byla sobota a neděle.
Můžeš to vysvětlit, ale…
Na klíně. Všude kolem něj.
A já jsem si zase říkala, co to má, kurva, bejt?
Ano, byla se mnou blond holka. Nic se nestalo.
Teda ano.
Nakonec se něco stalo na večírku 4. července.
Bylo tam hodně pití a vyrovnávání se.
Možná se s tím nevyrovnávám správně, ale do sexuálního života nikomu nic není.
Zvlášť potom,
jak jsme přerušili vazby.
Chápu, že to načasování nevypadá dobře a za to se omlouvám.
Ale není mi příjemné mluvit o svém sexuálním životě.
Kdo mluvil o sexu? Jen říkáme…
- Vedli jste to tam. - Ne.
Takže je problém, že stojím v klubu vedle holky?
Ne, jde o ni. Fakt jsi po tom všem s někým jiným?
Pokud někoho miluješ, tak to přece nejde.
Nechápu to.
Nemůžu tě asi soudit za to, jak se s něčím vyrovnáváš,
ale je to ujetý.
Jasně,
bylo by fajn skončit na tomhle gauči.
Ale víme, že ne všem se to povedlo. S tím souvisí bolest.
A snad je v tom pro všechny i vývoj.
Podle mě mluví o načasování.
Stalo se to tak rychle po tom citovém vypětí
u oltáře s Nancy.
Tak jdeme dál.
- Ahoj, Zay. - Sakra.
Tak jo, Cole to hodně schytal,
ale nikdo není dokonalý a ty ses rozhodně nebála
ukázat na jeho nedokonalosti.
Máme malou videomontáž.
- Skvěle. - Nemůžeme se dočkat.
Je to špinavé?
Víš, kam to můžeš dát?
Do koše na prádlo.
Vážně?
Zlato, seber si ty věci.
Klídek.
Kdybys třeba občas zvedl ručník
a neházel ho na konferenční stolek.
Jsi pasivně agresivní?
Fajn, jen kontroluju.
Dáš mi sklenku na stopce?
- Jo. - Prosím.
Děkuji.
Bílé se dívá do sklenky na stopce,
abys ho v rukách neohřál.
Kuře jsi tam dal brzy. Nebudou ty hranolky trvat?
Jo, sníme je až potom. Dělám to tak.
- Co děláš s tím kuřetem? - Jak otočit tři najednou?
- Hej! - Dokázal jsem to!
To je úplně bílý, neochucený kuře.
- Prosím, ochuť to. - Má pravdu.
Můžeme…
Tady toho víc nepotřebuju.
Co je to s tebou?
Ahoj, bílé, nekořeněné kuře.
Museli jsme. Bílé, neochucené kuře tam muselo být.
- Teď se můžeme smát. - Nebylo to tak hrozné. Fakt.
Hodně jsme se škádlili a já vypadám vesele
a ona naštvaně, ale ve skutečnosti
to bylo tak napůl.
- Takže tak. - Děkuji.
Oblečení mi přišlo vtipné, já jsem bordelář.
Jsem fakt bordelář.
Panebože, fakt museli natáčet ty mouchy v záchodě?
- Dobře! - Já to čekal.
- Panebože. - Musela jsem.
Před odletem jsem chtěl uklidit celý byt
a když jsem se probudil, v bytě nešel proud.
Tma, čtyři ráno, a já musel letět.
Nemohl jsem nic uklidit, tak jsem odletěl.
A když jsme tam šli, došlo mi, že jsem nespláchnul.
- Vzpomněl jsem si na vysokou. - Kámo, na záchodě byly komáři.
Jo, natočili to v nejvyšším rozlišení.
Jo, je to hrozný.
Takže to jsem si zasloužil.
A když jsme se stěhovali do bytu,
otevřel jsem kufr a ty: „Fakt, Cole?“
A já si říkal, že přece vybaluju.
Jen tehdy jsem si říkal, že je to přehnané.
Jsem bordelář, musím na tom zapracovat.
Jsem ráda, že se tomu směješ.
Musím se tomu smát, protože je to děsný.
Došlo k nějaké sebereflexi,
když ses na sebe dívala a sledovala,
jak spolu mluvíte?
Rozhodně. Mohla jsem být milejší.
Byli jsme v divném stavu.
Zrychlený vztah.
Stěhovali jsme se k sobě a pak se ponožka dotkla země
a já kvůli tomu nemusela vyběhnout.
Nikdy jsem s nikým nebydlela.
Neměla jsem vážný vztah,
kdy by u mě byl někdo déle než na jednu noc.
A hned ráno…
Mazej.
Mám ráda svoje věci na svém místě a musela jsem si zvykat.
Hodně se stalo mimo kameru.
Když se na to díváš, je sympatický, ale když víš to, co vím já…
Nevím.
Je to těžké, protože podle mě je Zay úžasná.
Cole, víš o čem teď Alexa mluví?
Já bych zmínila mandarinku.
„Fakt budeš jíst ty mandarinky?“
Pak číslo holky z rozlučky se svobodou. O tom dokonce mluvili.
Prostě…
Bylo tam hodně body shamingu.
Vzal jsem si na rozlučce číslo nějaký holky?
Cole, řekl jsi mi to večer před svatbou.
- Ne. - Byli jsme spolu…
Ano, řekl.
Žádné holky jsme nepotkali, byli jsme na rodeu.
Honili jsme krávy, to vám lítaly péra do obličeje.
A pak jsme šli celou noc pít do saloonu,
který byl pronajatý jen pro kluky.
Viděla jsem tě před svatbou
a řekl jsi mi,
že mi musíš něco říct.
„Na rozlučce jsem chtěl někoho políbit.“
Panebože.
- Nebyly tam holky. - Říkala jsem si…
Ptala jsem se, co ona na to a ty, že „ne“.
Řekl jsi jí, že se budeš ženit a že chceš ještě někoho políbit.
A ona řekla: „Ne, já…“
Pokud si vzpomínám, tak prý řekla: „Ne, já nepodvádím.“
- A já… - To se nestalo.
Super, jsem lhářka, bipolární.
Cole, tvoje slova už se mnou nemůžou nic udělat.
Už ne. Předtím ano.
Zay, já se ti nesnažím ublížit.
Vymýšlíš si příběh.
- V saloonu nebyly holky. - Všichni jste se bavili.
Když kamery odešly,
ještě jste někam vyrazili, detaily neznám.
Ale něco se stalo.
Když odešly kamery,
- něco se stalo. - Kam jsme šli?
Já nevím, já byl našrot. Měl jsem 20 piv a 20 panáků.
- Nevím, co k tomu říct. - Protože jsme jeli Uberem domů.
Víte, že jste někam šli. Jako vždycky.
Během rozlučky se svobodou tam žádné holky nebyly.
A já jsem pak nasedl do Uberu.
Takže nevím, je to pro mě novinka. Neříkám, že někdo lže.
- Jenom to nevím. - Neříkám, že jste tam byli.
Neřekl mi to nikdo z vás, ale přímo Cole.
Řekl mi, že chtěl políbit holku a vzal si její číslo
na rozlučce.
Cole, vážně si nevzpomínáš, nebo si to vymýšlí?
- Já opravdu… - Buď upřímný.
- Ty vážně… - Tohle je prostě nemožný.
Nevím, co na to říct.
- Pravdu, s tím můžeš začít. - Proč mě nenávidíš, Nancy?
Zanab je moje kámoška a já vím, co se všechno stalo
za zavřenými dveřmi.
- Nevíš, co se stalo. - To jediný tě zachraňuje, Cole.
Že to nepoužili.
- A co? - Tolik věcí…
Odstrkování jídla ode mě,
ptaní se, jestli to budu jíst, snaha objednat mi salát,
každodenní komentáře o mém obličeji a těle. To nepoužili.
A to je super, protože to tě zachránilo.
A teď to popíráš
a děláš ze mě před nimi lhářku.
To se dělává, když si někdo vymýšlí.
- Dobře, tak jo. - Tak jo.
- Dobře, no. - Jasně, kdo si začal?
Jo.
Škoda, že nemáme ty důkazy.
Tak proč jsi se mnou zůstala tak dlouho?
Protože tam byly takové ty okamžiky jako na lodi, náš tanec.
- Viděla jsem tam ty dobré věci. - Takže ukázali jen to dobré?
Jinak to bylo hrozný?
Ne.
Vždyť ti říkám, že tam byly takové okamžiky.
Každý den tam bylo něco pěknýho.
Kdybych měla tohohle Cola, tak bych asi řekla ano.
Zay, kdy ses rozhodla?
- O čem? - Že řekneš ne?
Nevěděla jsem to. Ještě ráno ve svatební den
jsem o nás chtěla bojovat.
Chtěla.
Moc. Proto jsem celé to ráno probrečela.
Proto jsem brečela potom.
Měla…
jsem o tebe starost,
protože mi na tobě záleželo.
- Jo. - Nedává to smysl.
Prostě… Pokud jsem tak strašnej, tak to nedává smysl.
Proto jsem se tě ptal na tu bipolaritu.
Protože je to…
Je to strašně matoucí, pokud jsem tak strašný člověk
po celou dobu, ale v den naší svatby
ti na mně pořád záleží, ale zničil jsem ti sebevědomí?
Proč jsi tam po tom všem byla?
O to mi jde. Nechoval jsem se k tobě tak.
Věděla jsi, že se snažím.
Jsme tu ze stejného důvodu.
Zamilovat se naslepo a vzít se.
Nepřišel jsem sem…
Já nechápu, co si myslíš, že jsem podle tebe dělal.
Mohla jsem tě táhnout bahnem.
Mohla jsem ti pošlapat jméno.
- Za všechno. - Jo.
Ale přesto jsem se ti pořád snažila říct,
že tě miluju.
Neměla jsem tě a nemám tě za zlého člověka.
Choval ses ke mně zle,
ale nemyslím si, že jsi zlý člověk.
Od svatby jste spolu nemluvili?
- Ne. - Vidíte se dneska poprvé?
- Ano. - I mluvíte?
Ano.
Cole, to, co se stalo u oltáře… Čekal jsi to?
Ne. Proto jsem se neozval.
- Proto jsem se tak choval. - On se nikdy neomluví.
Nepřipustí chybu.
Co, Raven?
Mám pocit, že hledáš výmluvu proč ses neozval.
Já slyším, že nepřebíráš odpovědnost.
Vy mi nevěříte ani slovo.
Já ji poslouchal.
Nechtěla se mnou mít nic společného.
Neměl jsem jí volat, chodit za ní.
Měl jsem zlomené srdce,
protože jsem ji miloval.
Takže
mě klidně nenáviďte.
- Vím, co jsem udělal. - Nikdo necítí nenávist, Cole.
Kámo, Nancy na mě kouká.
Ona mě má za zlo.
Myslíte si, že to byl můj plán.
- Falešný. - Na začátku jsi mi řekla zlý.
- A pak falešný. - Já zlý neřekla.
- Je to na kameře. - Můžeme se na to podívat,
ale já řekla falešný.
Komu jsi z téhle skupiny zavolal jako prvnímu?
Já nevím.
Kamarádům jsem v autě jsem říkal, že tohle není ona.
Říkal jsem jim, že mi určitě napíšeš.
Řekl jsem jim, že na tebe jen dolehla tíha
celého natáčení.
Byl jsem zdrcený a čekal, že se mi ozveš.
A když ses neozvala, došlo mi, že jsem byl blázen.
Na vaší svatbě došlo k tomu,
že tvoji kamarádi po tvém proslovu tleskali.
Tleskali tobě? Nebo proč?
Povzbuzovali Zay, když šla ke dveřím, byli na ni hrdí,
protože já jsem příšernej člověk.
Tak jo, Bartise říká, že tvoji kamarádi
vyjadřovali maximální podporu.
To děláváme. Buď nevěděli, co řekne,
ale postavili se za ni, nebo to bylo plánované.
Možná jsi jim řekla, co máš v plánu a požádala o podporu.
Vůbec jsem se s kamarády nedomlouvala.
Nikdo nevěděl, co řeknu. Psala jsem kámošce,
která se mě ptala, co bude. Lidi věděli, co se stalo.
Například když ses snažil ovládat, co jím a měnit mé stravovací návyky.
Lidi, pár mých přátel to vědělo.
- Byli… - Promiň, to udělal?
- Jo, bylo to… - To je k popukání.
Nikdy mi nezáleželo na tom, co jíš. O čem to mluvíš?
Přestala jsem jíst.
Měla jsem akorát banán a lžičku arašídového másla,
abych při dlouhém natáčení neomdlela.
To s mandarinkami, co se nevysílalo,
se stalo ve dvě odpoledne při natáčení.
Hladová jsem si vzala dvě mandarinky.
Malé, co se vejdou do dlaně.
A on se na mě podíval a zeptal se, jestli budu jíst obě.
Já řekla, že to je jedna porce.
A on řekl, že pak půjdeme na večeři a měla bych si nechat místo.
Panebože, nemůžu uvěřit, co jsi řekla, Zay.
Hrozně dobře ti to vychází ku prospěchu,
protože to nepoužili.
- Panebože. - Nejsem blázen.
- Pusťte to. - Nejsem lhář.
Pokud to máte, pusťte to.
Mrzí mě, že vaše úžasné pouto z buněk
nepřešlo do reálného světa.
- Mě taky. - Taková je realita.
Těším se, až vás uvidím za rok. Opravdu.
Myslím, že přejdeme k poslednímu páru.
Alexa a Brennon.
- Nejdřív… - Nechtěla jsi to říct?
- Ne! - Máme oznámení?
Žádný oznámení, já tě zabiju.
- Jak se nadchli! - Tohle dělá pořád.
Nejsem těhotná. Zatím.
Když jsem se na to dívala, musím říct,
že jsem mnohem milejší.
Asi jsem trochu sebekritická.
Když vidím, jak moc on vyjadřuje
svou lásku a já tam sedím a…
Bylo tam strašně moc okamžiků, kdy jsem ho zbožňovala.
Jen jsem v tom nevyrostla.
Moje rodina je sarkastická.
Neříkáme si, že jsme na sebe hrdí.
Prostě takoví nejsme.
Jeden náš rozhovor tam nebyl.
Ptala jsem se, jestli mu nevadí, že nedávám city moc najevo.
A vlastně až teď, když jsme se vzali.
Mám pocit, že teď jsem dokonce ta trapnější já.
Projevuju svou lásku mnohem víc a trvalo mi to,
protože mě nikdy nikdo nemiloval tak, jak miluje on mě.
Kdybychom do toho nešli, nikdy…
Možná bychom se potkali, ale rozhodně by to…
Jednou jsem se jí snažil sbalit a moc dobře to nedopadlo.
- Jo, celé to naplánoval. - Perfektně!
Jako teď, co jste spolu?
- Jo, domluvil jsem celé „setkání“. - Občas to dělá.
- Hraní rolí. - Pak chce pokračovat. Ale nejde to.
Bylo to 30 minut neskutečnýho…
Zkoušel to a já jen: „V životě by nám to nevyšlo.“
Hodně ho to mrzelo, ale já jsem prostě taková mrcha.
Moje balící taktika je: „Chceš hrát v mým klipu?“
A na ni to konečně zabralo.
A čím to je?
- Neznám zranitelnost. - U vás to bylo hned.
Jo, nikdy jsem nebyla zranitelná.
Skrývala to za humor.
Prostě jsem taková a i když jsem šla do tohohle pořadu,
nečekala jsem svatbu, spíš, že řeknu pár vtipných věcí.
Pak zas půjdu domů a bude.
A pak se objevilo to se šakšukou.
Hned první den. To bylo divný, takže byl favorit.
A druhý den… Nepamatuju si všechny naše rozhovory…
Ale v zápisníku jsem měla:
„Brennon,“ určitě špatně napsané, „miluju ho.“
Třetí den jsem měla pocit,
že je…
hrozně výjimečný.
Byl to poklad a mně se hrozně stýskalo po rodině.
Řekla jsem mu, že asi pojedu domů.
V tu chvíli to pro mě bylo těžké a stýskalo se mi.
Rok předtím zemřela moje babička.
Nikdy se mi o ní nezdálo, až tady.
Než jsme tam šla, usnula jsem
a zdálo se mi, jak mě objímá
a říká mi: „Pověz, co máš v srdci.“
Přišel čtvrtý den a…
To byl den se hrami.
Já tam přišla a řekla, že půjdu domů.
Že pokud se mu tam ještě někdo líbí,
ať to prozkoumá.
Já chtěla jít domů, protože on byl jediný…
Kdo se mi líbí.
Možná dělám něco blbě, ale cítím spoustu věcí.
A on řekl, že chce mě.
A bylo to. Od té doby jsme s nikým jiným nemluvili.
Věřím, že když najdeš toho pravého,
což pro někoho teď bude těžké slyšet,
ale vy to můžete potvrdit.
Když je najdete, tak to víte.
Poznáte to.
Všichni to poznáte. A když mluvíme o buňkách,
jsou tu od toho, abyste se zeptali na vše,
co od budoucího životního partnera potřebujete vědět.
Ale jak sami s Nickem víme, každý den se o sobě dozvídáte
nové věci.
Každý den.
Nancy a Bartise narazili na těžké téma,
na které se v buňkách nedostalo.
Potraty.
To byl jeden z nejtěžších a nejotevřenějších rozhovorů,
jaký jsme tu kdy měli.
Mohl bych k tomu něco říct? Tohle téma je silně rozdělující.
Náš vztah byl naprosto skutečný,
stejně jako ty vaše.
Jak jsi zmínila, vedli jsme rozhovory
v soukromí domova.
Já a Nancy jsme k sobě byli upřímní
i když kolem byly kamery a věděli jsme, že to uslyší miliony lidí.
Chci pochválit její upřímnost a jsem na nás pyšný,
že jsme o tom dokázali mluvit, vyjádřit své názory a myšlenky,
byť nám bylo jasné, že nás za ně budou lidé soudit.
- Jo. - Takže…
Rozhodně. Chci říct,
že oběma tleskám za rozhovor,
který byl tak reálný a důležitý.
Rozhodovali jste se, zda spolu strávíte celý život.
Stála před vámi otázka, zda tomu druhému odevzdáte život
se vším všudy
a je důležité taková témata probírat.
A to, že jste dokázali o něčem tak důležitém mluvit
je skutečné silné a inspirující.
Oběma vám za to tleskám.
Je to těžký rozhovor.
Myslím, že hodně lidí se z toho může poučit.
A je v pořádku mít rozdílné názory
a poučit se z názorů toho druhého.
Myslím, že bylo skvělé vidět,
že jste k sobě otevření a upřímní.
Opravdu vám tleskám, jak jste takhle těžký rozhovor zvládli.
Brzy budeme končit a jak jsme řekli,
tohle je šance vyčistit vzduch
a probrat vše, co potřebujete probrat.
Chci vám všem dát ještě jednu příležitost říct…
Já bych chtěl.
Chci se všem omluvit a myslím to vážně.
Vím, že di někteří myslíte, že jsme falešný…
Zay, já jsem se do tebe zamiloval.
Chtěl jsem si tě vzít a mrzí mě, že jsem ti ublížil
a vám ostatním taky.
Promiň. Pracuju na tom.
Doufám, že se můžeme vídat a přátelit.
Snažím se svoje chyby napravit
a se všemi se kamarádit. Nesnažím se podlejzat.
Myslím to doopravdy.
- To oceňuju. - O to tu jde.
Chci říct jednu věc.
Ten proces byl opravdu těžký a bylo to jako na horské dráze.
Jsou věci, které mě mrzí.
Třeba ta párty u bazénu.
Ale teď jsem tak šťastná.
A nejsem povrchní.
Nejsem povrchní člověk.
A jsem moc vděčná za to, co mám. Matta.
Pomohl mi…
být zranitelná, což jste mohli vidět
a jsem…
Já nevím. Jsem na nás hrdá a jsem šťastná.
Mám ho moc ráda a nejsem jen baletka.
- To jsem musela říct. - Děláš balet?
- Taky chci něco říct. - Povídej.
Když jsem měl možnost vidět Colleen v reálném životě,
zamiloval jsem se do ní
ještě mnohem víc díky její pracovní morálce.
Je neuvěřitelné, co ta žena zvládne.
Jako fakt. Vstává v šest ráno, zapne počítač,
začne se věnovat práci v PR.
Připraví se na tanec, v osm jde tančit,
což je fyzicky vyčerpávající.
Já to viděl, zničí vás to.
Tam je tak do dvou, do tří,
pak má částečný úvazek v právnické firmě, pak jde domů
a zase dělá na počítači.
Naprosto neskutečné. A do toho ještě uvaří večeři.
Je to skvělý a baví nás to.
Je to neuvěřitelné.
Miluju vaši vzájemnou podporu.
Lituje někdo z vás toho procesu?
Já trochu.
Čeho lituješ? Jsi první za celou dobu.
Podívej, co jsem udělal.
- Co jsi udělal? - Pokud jsi udělal chybu,
můžeš se z ní poučit.
Pokud jsem někomu zničil sebevědomí, tak toho lituju.
- To jsem… - V tu chvíli ano.
- Toho lituju. To bych znovu nechtěl. - Ale já…
Já jsem ti to odpustila.
Nepřeju ti neštěstí do vztahů.
Chci, aby sis našel tu pravou pro sebe.
Zasloužíš si to.
Odpustila jsem ti ve chvíli, kdy jsem odcházela od oltáře.
Necítím žádnou zášť.
- Opravdu ne. - Dobře.
Necítím k tobě žádnou nenávist, moc jsem tě milovala.
A chtěla jsem se vdát.
Chtěla. Ale já a ty…
to nebylo dobré.
Mám za sebou reality show a vím,
jak divné je vidět se v televizi a jakou to má sílu,
když se tam vidíš.
Řekl jsem věci, které bych nikdy neřekl.
Když jsem to sledoval, ničilo mě to.
Cole, vůbec vztahu s tebou nelituju.
Nelituju toho.
Hodně jsem se o sobě naučila
a v tom experimentu nebyl nikdo jiný,
s kým bych do toho šla.
Opravdu nebyl. Cole, nebo nikdo.
I když jsem šílela z tvého pohazování ručníků.
- Tolik jich nebylo. - Strašně moc! Ale dobrý, minulost.
Ale vůbec toho nelituju.
- Dobře. - Zopakovala bych to.
Šla bych do toho s tebou znovu, i kdybych věděla, jak to dopadne.
Opravdu ano.
Nelituju.
Láme mi srdce, když tohle říkáš.
Snad jsem aspoň trochu změnila tvůj život k lepšímu.
- A pokud ne… - Já tě miluju.
Proto jsem se nemohl ozvat. Bylo to…
Nechápal jsem náš svatební den. Vůbec mi to nedávalo smysl.
Nechápal jsem, proč po tom všem vypadal ten den takhle.
Proto jsem ti nenapsal.
Řekl jsem si, že se zavalím prací, už nikdy nebudu s nikým chodit,
protože to bylo peklo.
Pak jsem to viděl a pochopil.
Co jsem to plácal? Ani jsem neznal kontext.
Vůbec na tom nezáleželo, říkal jsem kraviny.
Je mi to moc líto.
Chápu, proč jsi to tak měla.
Já to v tu chvíli z nějakého důvodu neviděl.
Vím, že tě to mrzí, já jsem ti to už dávno odpustila.
Proč brečím? Kruci!
Tohle je realita.
Je to život. První den jsme vám řekli,
že doufáme, že si z toho experimentu něco odnesete.
Někteří z vás snad získali životního partnera.
Někteří získali perspektivu. Někteří získali znalosti.
Vědomosti, které si můžete odnést. Snad jste něco získali.
Pokud si dovolíte se za tím ohlédnout,
což jste samozřejmě udělali,
pak odsud můžete odejít s vědomím,
že není čeho litovat, že jste se něco naučili a jste lepší.
Jsem vám všem vděčný,
že jste do toho experimentu šli
a opravdu nám na vás všech záleží.
Tohle byla naše společná cesta a my s Vanessou si moc vážíme toho.
že jste do toho dali své city.
Vše, co v sobě máte
a přejeme vám jen to dobré.
I ti, kteří z experimentu odešli tak, jak do něj přišli
jednou najdou toho pravého člověka,
kterého celou dobu hledali.
Snad vám to pomůže si ujasnit,
co vlastně hledáte.
Ano. A Raven a SK… dobrá práce.
Fandíme vám.
Těším se na vaše pokračování.
Pak tu máme dva manželské páry.
Alexa a Brennon, Matt a Colleen.
Těšíme se na vaši budoucnost
a jen nenápadně připomenu,
že stále čekáme na první miminko účastníků Láska je slepá.
No nic. To já jen tak.
Strejda Nick a teta V jsou připraveni.
Jdeme na to.
Díky, že jste nás sledovali.
Máme vás všechny moc rádi a těšíme se na další sérii.
Díky.
ZANAB A COLE: PŘÍBĚH MANDARINEK
Ať už je sedm hodin. Čas se tak pomalu vleče.
Než se dočkáme večeře, stihli bychom naplánovat dvě svatby.
Ještě, že jsem se tě zeptal na rodinu,
já měl pocit, tam nebudu mít nikoho a ty všechny,
- ale teď vím… - Ne, budeme mít stejně.
- Jsou to hlavně kamarádi. - Nebude tam hromada lidí.
Ale po svatbě bychom měli za tvou rodinou zajet.
- Měli bychom jet na Blízký východ. - Nezatajuju tě.
Jsou v Pákistánu? Moment, ne, v Anglii.
Matčina část rodiny je v Anglii. Rozhodně tě nezatajuju.
Nezatajuješ mě, ale měli bychom udělat
naši maličkou svatbu,
která je za chvíli a nestihneme sem všechny dopravit.
Pak pojedeme do Anglie a uděláme tam úplně to samé.
- To by… - Tak to nás čeká cesta kolem světa.
Ale zvládneme to.
Takže nejsou všichni na jednom místě? Je to hodně cestování?
Jo.
Tak jo.
Stejně.
Je to dobrej nápad.
Nakonec všechny poznáš.
Jen je to obrovské množství lidí
ze všech koutů světa, které chceme dát do kupy.
A kde jsou ti nejdůležitější?
- Anglie. - Tak jo.
Rodina mámy je v Anglii?
Tak jo.
Rodina mámy je v Anglii. Jak daleko od sebe jsou?
Pět hodin? Není létání po Anglii hrozně levné?
Že bychom se sešli na jednom místě?
Asi bychom jeli do jejího rodného města,
kde jsou moje sestřenice, bratranci, tety a strejdové.
To nezní jako velký problém.
Není.
Není, kdybychom měli hostinu v Anglii.
- Přesně to říkám. - Jasně.
Někdy si říkám, jestli vůbec slyšíš, co říkám.
Víš, že půlku času tě neposlouchám.
Fakta!
Slyšeli to všichni?
Mluvíš hodně o Coleovi.
Mluvím hodně o Coleovi?
Co to znamená?
Hodně často buď začneš zpívat,
nebo třeba rappovat.
- Jo. - Loupeš pomeranče? To sníš dva?
Možná. To je porce. Nevadí ti to?
Šetři si apetit.
- Měla jsem jen banán a arašídové máslo. - Abys…
Obří hostina.
Takže…
Měla jsi dneska jen banán?
- Proč? Já ti nabízel poké bowl. - Řekla bych ti to, ale radši ne.
Já vím, ale to jsme měli včera.
Jo, jde o svatební šaty?
- Něco takového. - Tělíčko do šatů.
Jo.
Překlad titulků: Zuzana Matějková