Метті, так.
Авжеж. Я хочу одружитися з тобою.
Так.
Рік тому я зустріла кохання свого життя.
Нові містер і місіс Бреннон та Алекса Лемьє.
Моє життя змінилося назавжди.
Кохання, може, і сліпе, але не для мене.
Я не можу вийти за тебе.
Ні.
Це кінець.
Гаразд.
РІК ПОТОМУ
-Люблю тебе. -Любий.
Малюк.
Усім самотнім раджу «Любов сліпа».
Моє щастя — твоє щастя.
-Але має бути якийсь компроміс. -Дурник.
Це ковбаса, яка мені сподобається.
Яєчники Ненсі готові робити маленьких Ненсі.
-Тобі личить блонд. -Ти мене торкаєшся.
Ми просто розважаємося тут.
Я боюся, що побачу його й мене тягнутиме назад.
Я думав, ми зустрічатимемося після…
-Справді? -…весілля.
Зараз я кохаю більше, ніж будь-коли.
Цього разу все правильно.
Так треба, брате.
Це та людина, з якою можна створити сім'ю?
Є труднощі. Ми не можемо рухатися швидко.
ДАЛЛАС, ТЕХАС
ВІТАЄМО В МІЖНАРОДНОМУ АЕРОПОРТУ ДАЛЛАСА
ТУАЛЕТИ БАГАЖ Е37, Е38
РЕЙВЕН
-Як справи? -Як справи?
-Готовий? -Так. Як справи?
Я така голодна.
Я теж.
ЛЮБОВ СЛІПА ПІСЛЯ ВЕСІЛЛЯ
ДІМ ТАТА АЛЕКСИ
Привіт?
АЛЕКСА Й БРЕННОН
Привіт, Снікі!
Привіт, Снікерсе.
-Привіт! -Алексо, як справи?
-Хто першим мене обійме? -Заспокойся.
Лемьє повернулися.
Шабат шалом!
Бути одруженим чудово. Найкращий друг завжди поруч,
а життя набагато краще, коли ти з кимось.
Усе стає краще.
Живи мрією. Ж-И-В-И.
Ж-И-В-И?
-О «живи», я знаю букви. -Так.
Дзень.
-Де твої батьки? Уже пізно. -Вони приїхали здалеку зі села.
-На конях? -Це довго.
Вони приїхали у фургоні. Ось як я дістався сюди.
Це відбувається прямо зараз! Це не…
Бачиш, як я мала жити.
Я досі так живу, але втратила слух і вже не чую цього.
Думаю, алкоголь рятує всіх.
-Лехайм. -Лехайм.
Як минув рік?
Я радію наступній главі — появі дітей.
Бреннон буде дуже хорошим татом,
тому я почуваюся впевненішою, що буду хорошою мамою.
Переконайся, що у вас усе стабільно, перш ніж народжувати, бо це стрес.
Навіть якщо у вас чудові стосунки, діти — це стрес.
Я думаю, хай буде, як буде.
Ми ніколи не користувалися контрацепцією.
Розумієш?
Усе з милості Божої.
Витягни й помолися.
Тягни й молися, крихітко.
У шлюбній спальні все добре.
Добре? Я б сказала краще, ніж добре, але…
-Ну, просто кажу… -Ми багато займаємося сексом.
Клас.
Так, і Бреннон, знаєте…
-Він… -Дуже активний.
Гарно, так. Мабуть, це чудово.
-Гадаю. Не знаю. -Добре.
Так. Він справжній джентльмен.
Хочеш завагітніти? Мрієш про великий живіт?
Я не проти. Зроблю кесарів розтин, бо через вагіну нічого не вийде.
-До біса туга. -Я була не проти.
Ні, я рада за тебе.
Мені подобається моя вагіна такою, як вона є зараз.
-Вона відновиться. Це м'яз. -Так, ні, просто…
Я не хочу відновлень. Хочу просто зробити розріз.
Щоб дитину витягнули, і вона не проходила через вагіну.
Я мачуха, але й твоя найкраща подруга.
Яке ім'я ви дасте?
Я чула: «Твоя мачуха така гаряча,
Твоя мама така гаряча…» — я знаю це.
Ти бабуся.
Я десять років чую: «Твоя мачуха гаряча».
-Ти будеш просто бабусею Момо. -Бабуся Момо. Гаразд.
Це легко вимовити. Бабуся Момо.
Генеалогічне дерево…
Хіба не було б дивніше, якби я була вагітна, коли й ти?
Як у шоу «Дружини-сестри». Мене просто не цікавить…
Ми разом вагітні?
Бабуся Момо.
Гаряча бабуся, це просто… Це вразить.
Я люблю тебе.
Привіт.
-Раді бачити. -Раді бачити.
-Як ви? -Привіт!
Ласкаво просимо на суботню трапезу.
У нас було кілька сімейних зустрічей.
У нас буде хала й вино.
Хала, типу «холла»?
Саме так.
Тож наші сім'ї змішують традиції.
Вона каже, що буде холла.
Англійською там «ч». Звучить «Холла».
Але ти б прочитав його «чалла».
-Що це? -Щось схоже на хліб.
Іноді виникає хаос, коли ми намагаємось об'єднати традиції.
Ми дякуємо Богові за хліб
Але вся моя родина прийняла юдаїзм.
-Усі. Вони ходили на заняття. -Так, ходили на заняття.
Дякую, що приєдналися до нашої суботньої трапези.
Наша родина зростає, і ми вас усіх любимо. Дякую.
-Дякую. -Дуже дякую.
Люблю вас.
-Лехайм. -Будьмо!
Лехайм.
Будьмо.
Будьмо всі.
Що тобі найбільше подобається в шлюбі?
Найбільше мені подобається…
Існування напарника, розумієте?
Він — моя людина. Він — мій омар.
Це добре?
Так, гадаю, омар — це добре. Це вигравіювано на обручці.
-«Ти — мій омар». -Вам не зрозуміти.
-Це як у «Друзях». -Це для молоді.
Це про клешні.
Коли омари чіпляються клешнями, вони кажуть: «Я омар».
-Вони чіпляються. -Не можуть роз'єднати клешні.
До того як їх з'їдять чи після?
Ні. Ви думали, що ми божевільні?
Коли я прийшла додому й сказала: «Я привела чоловіка,
якого знаю два тижні, і я вийду за нього».
Сто відсотків.
Я думав, ти жартуєш.
Чому б тобі не повторити промову з весілля тут, зараз?
Ви справді… Хочете, щоб я був чесним?
-Так. -Так.
Гаразд, я його ненавиджу.
Добре.
Гаразд.
Ні. Отже… Я приємно здивований.
Він такий, який є. Поважний і працьовитий.
Я завжди казав, що сільський хлопець тобі підійде.
І… без образ,
думаю, вона всім керує. Я б трохи вирівняв це.
Думаєш?
-Факт. -Сто відсотків.
Боже мій. Ні.
-Я просто чесний, тож… -Добре.
Батько Алекси й наші стосунки?
Не знаю, вони дивні, не хочу казати «вульгарні».
То як ви?
Але ти трохи прискіпуєшся.
Намагаєшся натиснути деякі кнопки.
У таких ситуаціях треба вміти жартувати.
Якби це був я, я б усе змінив, але це важко зробити.
У нас здоровий баланс у стосунках.
-Каже вона. -Іноді контроль бере він.
Іноді я, це необхідно.
Об'єднання наших родин…
-Це чудово. -Чудово.
Я так хвилювалася.
Чому?
Бо ти мій улюбленець. Тобто він… Ти знаєш.
Так.
Мій Брен-Брен.
Він у гарних руках.
Я так чекаю на дітей, у нас буде три пари дідусів і бабусь.
-Так. -Це класно.
Безкоштовні няні, ось кого я бачу.
Будьмо.
За сім'ю.
-За сім'ю. -Будьмо.
Велику сім'ю.
Дзень.
-Поглянь на цих маленьких пупсиків. -Цуценята.
-Привіт! -Ходімо, хлопче.
Джексоне, будь крутим із хлопцями.
-Іди, хлопче. -Великі собаки.
Гаразд. Іди пограй.
Важливим у шлюбі є те, що він показує свою любов.
Так. Коли ми лише вдвох,
він каже: «Іди сюди, ти така мила».
-Він говорить зі мною, як із дитиною. -Я так не говорю.
-Лише для мене. -Це лише для її вух.
Сто відсотків.
Мені так хочеться залізти в той шланг. Заведемо бульдога?
-У жодному разі. -Чому?
-Вони такі класні. -Ні.
Я хочу дівчинку.
Вони значно миліші.
Але ти схожий на свого пса.
-Маленькі ноги й руки. -У мене короткі ноги.
У нього довгий торс, короткі ноги. У мене довгий торс і короткі ноги.
-Він справді твій син. -Уже як є.
Джексон — мій хлопчик, але вона хоче його каструвати.
Так, він забагато скаче.
Вона спить гола в нижній частині ліжка.
-Ні, я… -Тож пес унизу…
-Викликає дискомфорт. -Так, це просто…
Ти багато що робиш під ковдрою,
коли поруч тиняється маленька довгошерста такса.
Це важко.
Гаразд. Це треба зробити.
Час стерилізувати пса.
Його каструють, бо він хлопець.
Так, каструють, вибач.
Я не експерт у собаках.
-Так. -Але це треба зробити.
Я не знаю, чи це станеться.
Так, уже час.
Якщо ми хочемо ще собаку, потрібен будинок.
-Авжеж. -Я хочу будинок.
-Авжеж. -Але я хочу бути в Далласі.
Ми можемо купити будинок у Форт-Ворті й радіти цьому.
За 32 км можна купити величезний будинок за 800 000 доларів.
А тут лише халупу.
Я ціную цю думку.
-Ціную, але мені байдуже. -Але мені байдуже.
Побачимо.
Але ти живеш не в найкращому районі.
-Ні? Ти про що? -Ні.
-Я живу у фантастичному районі. -У смітнику знайшли тіло.
Гаразд, дівчинко, продовжимо…
Гіпотетично.
Ми разом уже рік,
і в нас є плани з'їхатися.
Ми плистимемо за течією і робитимемо те, що краще для нас.
Ми знаємо, що так усе вийде.
Треба просто трішки почекати, і ми житимемо разом.
Але якби ми не сказали «так», ми б зараз не були разом.
Я згоден.
У нас бувають сварки, і я кажу: «Він не просто так погодився».
Він мене любить.
Він бачить зі мною майбутнє.
Не думаю, що я думала б так само,
якби ми сказали одне одному «ні», а потім у нас виникли сварки.
Ми знали, що хочемо бути разом,
але треба було докласти зусиль, щоб усе вийшло.
Тож нам треба було почати ставати такими,
як треба партнеру.
Якби ми зразу почали жити разом, хтозна, як це спрацювало б.
Щоб зробити все так, як ми хочемо, ми маємо це робити так.
-І ми не шкодуємо. -Так.
-Можеш додати щось. -Ні. Так. Це…
-Так. -Так.
Наші стосунки почалися зі спілкування.
-А потім спілкування стало… -Так.
-Не те, щоб було погано. -Було.
Просто ми мали навчитися реагувати на певні ситуації.
-Зізнайся, ти перебільшувала… -Ну, ти не слухав мене.
Але ти не слухав мене, коли я розмовляла.
-Тому я злилася. -Так.
А ти злився, бо я була зла.
А потім усе було так…
Так.
Якби півтора року тому я сказала, що в тебе короткі ноги.
Ти б розлютився.
-За зростання. -За зростання.
-Не в моїх ногах, але… -Ні… Твої ноги не ростуть.
Бадда-бінг.
Я подавився.
Дім, милий дім.
Алілуя.
-Ми вдома! -Привіт.
Ми вдома!
-Я голодний. -Увімкнути аерогриль?
Гаразд, королева аерогрилів.
Я недавно думала про те, що ти любиш вологу їжу,
а я хрустку й суху.
-Тобі подобається рагу, суп. Так. -Суп.
-Я не вмію робити соус. -Принаймні ми домовилися про приправи.
Я не довіряю людям, які не люблять гостре.
Це ніби… у тебе немає душі. Ти не стикався з труднощами.
Після весілля ми з Ес-Кеєм зробили крок назад.
Я мала обміркувати все. Це було так драматично й емоційно.
Ти обіцяєш любити, шанувати, плекати й захищати її,
відмовившись від усіх інших, і бути завжди поруч із нею?
Якщо так, скажи «так».
Ні.
Думаю, сьогодні не найкращий час для цього.
Було лячно, але тепер у нас усе значно краще.
І це неймовірно.
Кожному в житті потрібна приправа.
-У нас усе пішло не так. -Я… Чому?
Ми більше не заручені,
але ми точно зустрічаємося.
Це моя людина. Він мій хлопець.
Мій чоловік.
То коли ти прийдеш на пілатес?
Якщо я піду на пілатес, ти не будеш тренером.
-Будеш зі мною. -Не хочеш чути настанов?
Допоможи мені з пілатесом.
Для мене ти просто люба, а для них ти тренерка з пілатесу.
-Так. -Я не хочу це чути.
Мені було дуже важко сказати «ні».
Це було, мабуть, одне з найважчих рішень
у моєму житті.
Знаєш, я не хочу казати «так»,
якщо я не повністю впевнений,
але я ціную її розуміння.
-Я не хочу це чути. -Ого!
Після весілля я повернувся до навчання і поїхав до Каліфорнії.
Нам треба був час, щоб осмислити все.
Але ми були на зв'язку.
Ми почали думати про відновлення стосунків.
Ми знали, що кохаємо одне одного, і почали відштовхуватися від цього.
Я не вірю, що ти не тиснутимеш на мене.
-Я знаю, над чим ти маєш працювати. -Так.
Тому я хочу це зробити, бо я знаю, що ти маєш робити.
Добре.
Рейвен змушує мене відчувати себе нестримним щоразу, коли я думаю про неї.
Я дуже її кохаю і не хочу її втратити.
Мені дуже важко вчитися.
Я дуже тобою пишаюся.
Ти проходиш стажування, працюєш на повну ставку й навчаєшся.
Цього разу я жодного разу не думала: «Він мені не зателефонував».
-Я ніколи так не думала. -Так.
-Це дуже важко. Знаєш? -Потрібна самоорганізація.
Треба самоорганізуватися.
Це майбутнє, яке ми уявляємо разом,
і я знаю, що це допоможе нам досягти цього.
Поглянь на нас.
«ВАЙТ РОК» 2016 Р. «СМОКІ РОУЗ»
НЕНСІ
Як справи, міс Ненс?
-Привіт. Чому ми схожі? -Одягнені в рожевий.
-Я тебе обійму. -Боже мій.
Привіт.
-Ти білявка? -Так.
-Перефарбувалась? -Так.
-Гарно -Літо скінчилося.
-І треба змінити вигляд. -Класно.
Це вода, це олд-фешн.
Олд-фешн? Ти сьогодні з віскі?
Знаєш, це щоб розслабитися.
Так, я знаю.
-Будьмо. -Будьмо.
Твої мама й сестра знають, що ми зустрічаємося? Ти їм сказав?
Так, я сказав, що ми тусимо.
А твоя родина знає? Стів знає?
Ні.
-Невже? -Вони нічого не знають.
Тож коли я кажу передати привіт тату або Стіву,
ти цього не робиш.
Це губиться в перекладі.
Справедливо.
Я часто бачив Ненсі цього року.
Вона не така, як інші колишні. Я ще не був заручений.
Я ще не доходив до вівтаря.
Ми ладнаємо. Нам весело разом.
Тож мені хочеться бачити її у своєму житті.
Я ніколи не розповідала
про свої стосунки, фінанси, життя.
Я зазвичай кажу: «Мамо, я переїжджаю до Сан-Франциско, бувай!»
Або: «Хочеш поїхати зі мною?» Вона приєднається без жодних запитань.
Моя сім'я завжди довіряла мені, і я робила те, що хочу.
Тож, коли я сказала: «До речі, я заручена,
я виходжу заміж, бувайте».
Вони знають мене так добре, що вирішили, що це найкраще рішення,
бо в мене є голова на плечах.
Тож, гадаю, день нашого весілля
для них був дуже емоційним.
Для них це було так: «Боже мій.
Нарешті ми віддамо заміж молодшу сестру чи єдину доньку…
Так.
…за людину, яку вона кохає
і яка сказала, що це все насправді».
Я люблю цю людину. Я хочу бути із цією людиною.
І я кажу: «Так».
Потім сталося те, що сталося, думаю, для них це було…
Вони озвучили весь біль, який я не змогла озвучити.
Ти привела нас із мамою сюди.
Це наше рішення.
Навіщо було робити це все,
щоб привести нас сюди, щоб наш гаяти час із сестрою?
Я б ніколи з тобою так не говорила. Я не боєць. Я коханка.
Я постійно це кажу.
Я не боєць.
Для мене це було… Вони відчувають
більшу ненависть до тебе, бо вони не закохалися в тебе.
Ось у чому справа. Я не злюся на них. Я розумію…
Високий рівень емоцій через те, що їхня донька тут…
-Тоді я думав: «Що за чорт?» -Звісно.
-Озираючись назад… -Думала ви поб'єтеся.
Я коханець, а не боєць.
Я теж коханець, а не боєць. Але я був… Я сидів розлючений.
-Так. -Хай там як, минув рік.
Так. Твоя енергія, твій рівень позитиву…
Мені подобається бути з тобою, ти хороша людина.
Хороших людей важко знайти.
Ти маєш бути в моєму житті.
-Не думаю, що хтось це зрозуміє. -Хочу, щоб ти могла покластися на мене.
Відтепер просто кажи, що я можу зробити.
-Обійми мене. -Будеш милим?
-Я завжди милий. -Будеш милим?
-Я наймиліший. -Гаразд.
-Будеш милою? -Я… я не була милою?
Показати список лайна, яке ти наробила?
-Прошу. Покажи. -Список порожній.
БАР І БІСТРО «ДАЛІЯ»
-Привіт, дівчата. -Станцюєш для нас?
-Маленька Селена? -Привіт, люба.
-Хай живе королева. -Ось вона!
-Боже мій. Ласкаво просимо до нас. -Привіт!
-Вітаємо! -Привіт.
Я сказала Бреннону, що якщо я зміню орієнтацію…
Це буде заради Рейвен. Так!
І буквально я кажу: «Не думай нічого такого.
Якщо це я, це лише я». Це моя справа.
-Боже мій! -Привіт!
ЗАНАБ
-У мене найбільший стілець. -Крісло.
-Так. -Вітаємо.
-Привіт. -Ви розкішні.
-Так. -Рада вас бачити!
Привіт, люба.
-Давно не бачились. -Так, я сумувала.
І я сумувала.
-Як у вас справи? -Немає про що розповідати.
Ти була як Аокі. Ти була діджеєм. Ти була за інструментами.
-Тупотіла… -Ти була у Вегасі.
-Була у Вегасі, так. -Очевидно.
Також у моєму житті з'явився чоловік. Його звати Пол.
-Боже мій. Оце новина. -Що? Добре.
-«Немає про що розповідати». -Вегас? Хто такий Пол?
Пол — мій психолог.
-О! Добре. -Психолог.
-Отже, краще. -Він повністю змінює моє життя.
-Це добре. -Я з ним розмовляю!
Втративши батька в 13 років…
здавалося, що я не розумію точку зору чоловіків.
Я також хотіла знати, чи це через мене.
Я хотіла, щоб чоловік сказав мені: «Це ти. У тебе божевільний підхід».
Треба було багато осмислити.
Говорячи про минуле, Коул був останнім елементом,
який я намагалася покласти в коробку «Це історія Зей».
Тобто, я не змінила рішення
і думку про те, що я сказала. Але треба було багато що обміркувати.
Ти мене зневажаєш.
Ти самотужки зруйнував мою впевненість у собі.
Жахливо, що ти так на мене вплинув. Любов не повинна завдавати болю.
Я не можу вийти за тебе заміж.
Наразі я самотня. Я приймаю особисті повідомлення.
Заходьте.
Дзинь-дзинь.
Ура!
Я добре попрацювала над собою,
щоб мати змогу почати здорові стосунки з кимось.
Сподіваюся знайти стосунки назавжди.
Як воно, мати чоловіка?
Я була так близько, але не отримала його, тож мені цікаво.
Ти ухилилася від бісової кулі.
-Саме так. -Енергія мудака.
Хай там як, у нас із Бренноном усе неймовірно.
Після першого місяця було складнувато,
але я сказала: «Любий, обручка не значить, що я твоя».
-Так. -Треба завойовувати одне одного щодня.
Ось що мені потрібно. Я маю бачити, що ти чуєш мене.
Тепер ми буквально про все говоримо.
Або я кажу після сексу: «Ого, це було… Те, що ти…»
-Позитивне підкріплення. -«Мені сподобалося.
Мені дуже сподобалося.
Любий, будь зверху. У мене сьогодні кислотний рефлюкс».
Боже, кислотний рефлюкс.
А ти як, як справи?
Добре. У нас з Ес-Кеєм усе добре.
Він тут чи досі…
Ні, йому ще рік учитися.
Як вам стосунки на відстані?
Дуже добре.
Звісно, є проблеми.
-Це велика відстань. -Так.
Ми не можемо швидко просуватися.
Так.
Але це вивело наше спілкування і довіру на новий рівень.
А тепер у нас є квартира.
Це мило.
Клас.
Що буде? Я не знаю.
-Коллін, ти нічого не кажеш. -Як ви з Меттом?
У нас із Меттом усе добре.
Перші шість місяців ми часто сперечалися,
бо ми обоє дуже вперті.
Тож ми сперечаємося, але дивимося на це й кажемо:
«Які в нас варіанти?»
Ми можемо розійтись або продовжити боротись одне за одного.
Ми разом не без причини.
Ми щиро обожнюємо, поважаємо й любимо одне одного.
Зараз у нас дуже неприємна фаза медового місяця.
Ми надто близько. Так ніби, розумієте… Ми не хочемо поспішати й усе зіпсувати.
Гадаю, ви прийняли правильне рішення:
жити окремо своїм життям.
Я не житиму з ним, доки він не каструє пса.
Він не кастрував пса, тож той просто скаче…
Ні.
Скрізь. Звучить так безглуздо, наче…
-Ні. -Ні.
До біса пса. Буквально. Але…
-Це. -Я люблю пса.
-Сосиска в сосисці. -Може, так і є, не знаю.
-Але ти його дружина, це так. -Так.
Коллін на першому місці.
Твоя половинка — це твоя половинка.
Я не знала про пса.
Я не знала, що це проблема. Пес?
Пробачте, але пес не може бути на першому місці.
Це ковбаса, яка мені сподобається.
-Смішно, така сама, як у Бартіса. -Чорт!
Це ковбаса, яка не завдасть емоційної травми.
Дайте нам чаю.
Ми намагалися бути друзями, правда?
-Для мене це було… -Ви…
-Між нами більше нічого не було. -Гаразд.
-Справді? -Такий погляд. Вона така: «Я знаю».
Одного вечора ми були досить близькі.
А наступного разу я сиділа в нього на колінах.
Наступного дня я сказала: «Ненсі, це погано».
Моя найбільша проблема — я не маю кордонів,
бо це той, кого я кохала.
Ти сказала «так», якби він сказав «так», ви б одружилися.
Ця розмова була б зовсім іншою.
Я скажу, роби так, як я. Це не ідеальні стосунки.
Так.
Класна енергетика.
Гаразд, народ у мене буде вечірка.
Ми любимо вечірки!
З якої нагоди?
Мій день народження. Це так захопливо. Минає мій золотий рік.
-Це буде неймовірний коктейль. -Класно.
Чудова атмосфера. Бачиш мою дупу? Вона велика.
Агов!
Ти десь зареєструвалася для вечірки?
Я люблю діаманти. Їх можна дістати будь-де.
Це добре.
Зрозуміло.
У нас буде найкраща вечірка.
Я хочу, щоб вона була найбільша.
Я хочу, щоб усе було стильним, чорним, сексуальним, елегантним.
-Буде весело. -Щось фантастичне.
-Так. -Так. Бал «Мет».
Ми вирішили запросити всіх.
-Там буде Коул. -Гаразд.
Ми вирішили запросити всіх, і кожен вирішуватиме сам.
Ми цього очікували.
Хочу бачити тебе в сукні, яка підкреслює дупу й груди.
-Я не виллю на тебе напій. -Які будуть розваги?
Я найняла аніматора.
-Коула. -Коула.
Клоун — це клоун.
Він жонглює червоними прапорцями. Це дивно.
Вип'ємо за це!
-Будьмо! -За твій день народження.
За тебе, мала.
ТАВЕРНА «СІЛВЕН АВЕНЮ»
Я буду мімозу.
-Добре. -Так.
У п'ятницю ще зарано пити щось інше.
-11 ранку. -Не зарано.
-В іншому місці п'ята година. -Це бранч.
Можна нам мімозу?
Дякую.
Життя було гарним. Я був зайнятий після весілля.
Я хотів відволіктися і поринув у роботу.
Я постійно був чимось зайнятий. Я зустрічався з дівчатами,
розмовляв з людьми,
але не зустрічав нікого, з ким я хочу серйозних стосунків.
Я думав, що хочу переїхати
в Сан-Дієго.
Я давно тобі про це говорю.
Мені хочеться поїхати в пошуках пригод.
-Так. -Ми всі цього хочемо.
Я хочу зайнятися серфінгом, знайти кралю в бікіні й освідчитися їй.
І тоді все буде добре.
Звучить дуже просто, чи не так?
Ти завжди хотів знайти добру людину.
Так.
Зрештою ти розумієш, що людина не дуже добра.
Так.
Розумієш?
Ви знаєте, що я не говорив із Зей?
Це божевілля. Уже минув рік?
Так, багато часу.
Я справді думав, що вона скаже «так».
Навіть, якщо цього не станеться,
ми вирішили продовжувати зустрічатися.
Вона просто…
Вона брехала мені. Вона мене обдурила.
У нас був серйозний зв'язок, серйозне кохання
і пристрасні стосунки.
Гадаю, я дуже намагався покохати Занаб.
Я взагалі не шкодую про ці стосунки.
Я шкодую про біль, який вони викликали.
Це був такий важкий день.
-Так. -Було просто…
Це було найжахливіше відчуття.
-Важко було дивитися. Не брехатиму. -Так.
-Ти б такого не зробив. -Ні!
-Якби ти говорив першим. -Ні!
Я знаю, що кажу все це, бо не розмовляв із нею давно,
і це стало просто дивним спогадом.
Але я досі розгублений.
Так.
Вона стверджує, що я називав її товстою, але це не правда.
Ті маленькі апельсини.
-Це фрукти. -Там, мабуть, 30 калорій.
Мабуть, вони допомагають схуднути, як грейпфрут.
Селера має такий ефект.
-Вона не товста. -Так.
Я не вважаю її такою. Не знаю, чи думав я коли-небудь про це.
З такою людиною не перемогти.
Це взагалі має сенс? В апельсинах немає калорій.
Не знаю, що є в апельсинах, але вони корисні. У них є вітаміни.
Вони зроблять ваше тіло щасливим. Не знаю. Не розумію. Справді.
Це все спливе за тиждень, бо ми побачимося.
Ви знайомі з Алексою? Ні.
-Ні. -Ні.
В Алекси день народження за тиждень.
-Усі будуть на дні народження? -Усі прийдуть на день народження.
Що ти хочеш їй сказати, коли побачиш?
Одна сторона мене хоче сказати їй щось неприємне,
але інші 80% Коула люблять Зей,
бо вона прекрасна, неймовірна людина.
Але є 20%, які хочуть дати волю почуттям.
-Я хвилююся через зустріч. -Я радий, що ми можемо допомогти.
Боже мій.
-Ходімо. Готові? -Синій 82.
-Гаразд. -Синій 82! Агов!
-Для чого ця позиція? -Я знаю.
Ой! Він вдарився об землю.
-Можеш вище? Усе добре. -Один на землі.
Робіть, як зазвичай. Ребром. Туди.
-Не хвилюйся про те, як ми це робимо. -У пах!
Чорт!
Гаразд.
Я з радістю зустрінуся з усіма.
Ми давно не збиралися разом і не робили щось групою,
принаймні поки я був у місті.
-Просто як Дек Прескотт, брате. -Швидше.
О ні!
Це страховий позов.
Гарна гра.
Гаразд, хлопці. Нас чекають шоти, ходімо.
-Як у старі часи. -Повеселімося.
-Вони зроблять свою справу. -Як завжди.
Готові?
Кінець гри.
Вийшло!
Панове, здається, ми готові поїсти.
-Ходімо. -Ходімо, шпажки.
-І кільця цибулі. -Велика тарілка з кільцями.
Оце так їжа.
Ти поділишся чи ти егоїст?
Я егоїст, але пригощайся. Лише ти.
Якщо вони візьмуть, я стану Вокером, техаським рейнджером.
Я сумую за Коулом.
-Його запросили на вечірку? -Як там усе?
Мені сказали, що запрошення буде, тож…
-Добре. -Як тобі це?
-Так, я не дуже за. -Кожному своє.
Ви можете дружити з ким хочете. Я не хочу бути поруч із ним.
-Гаразд. -Ес-Кею, як ти?
У мене літні канікули, тож я повернувся в Техас.
Постійні переїзди — це дорого. Не брехатиму.
-Так. -Вірю.
Ти знаєш, бо подорожував туди-сюди майже рік, бро.
-Так. -У нас є спільна квартира.
-Ми живемо разом. -Добре.
Ми прикрасили це місце разом. Я там як удома.
Мені дуже подобається знову закохуватися. Мені це дуже подобається.
-Це добре. Радий за тебе. -Чудово, чуваче. Оце так новина.
Це дуже природно.
За останній рік я зрозумів, що є причина, чому ця жінка в моєму житті.
Є причина, чому я обрав її. Це дало нам шанс
відверто поговорити про те, що для нас працює,
а що ні.
Це дало нам міцний фундамент для початку.
Було дуже цікаво спостерігати, як наші стосунки процвітають.
Як у вас справи з Ненсі? Наче…
Учора під час обіду я зрозумів, чому закохався.
-Вона неймовірна. -У тебе досі є почуття до неї?
-У мене немає романтичних почуттів. -Ти їй це сказав?
Ні, тобто… Думаю, їй це відомо.
Думати, що вона це знає, і сказати їй — це різні речі.
Я відмовив їй біля вівтаря. Не знаю, що ще сказати.
Вона може думати: «Може, усе повториться.
-Бо він прямо не відмовився». -Ні.
Розумієш, про що я?
Не думаю, що в Ненсі досі є романтичні почуття.
Проте за останній рік… Я розмовляв з іншими дівчатами про це.
Я дружелюбний, я фліртую, і це можна тлумачити:
«Боже, ти мене цікавиш. Досі є надія».
Щоб ми стали друзями, це має зникнути.
Гадаю, ми можемо бути друзями.
-Ви… -Я сподіваюся.
Так. Усе залежить від вас.
Якщо ви хочете бути друзями, ви будете ними.
Розумієш, про що я? Усе дуже просто.
Як ти, друже? Як тобі життя в шлюбі, Метті?
Отже, усе добре. Ми ще не живемо разом.
-Ясно. -Це наш вибір.
Я визнаю це.
Ми зробили крок у невідоме й усвідомлюємо це.
Якби ми хотіли негайно з'їхатися,
довелося б скасувати оренду й витратити 5000 доларів, щоб жити з нею.
-Ми скасували мою. Але це інше. -Чи варто витрачати 5000?
-Я згоден. -Якщо ви не хочете жити разом…
-Ні, зачекайте. -Я б цього не робив.
Не те щоб ми не хотіли жити разом. Я не хочу так казати.
-Не те щоб ми не хотіли. -Але ви не живете.
-Ще ні. -Гаразд.
Ми плануємо жити разом, так.
-Минув рік. -Так, минув рік.
Ззовні ти намагаєшся зрозуміти, чому вони одружені, але не живуть разом?
-Саме так. -Але через ваші особливі стосунки…
Я не сидітиму тут і не засуджуватиму вас за це.
Я не знаю, що ви пережили.
Для нас це найкращий спосіб у довгій перспективі.
Це моє зобов'язання на все життя.
Щоб усе вийшло, ми мали зробити все по-своєму.
Переживаючи розлучення, ти завжди думаєш:
«Це правда? Це…
Це надовго? Що із цього вийде?»
Легко бути скептиком, але ми сказали «так» не без причини.
І нам треба боротися.
Ви хвилюєтеся, коли вас запитують, чи ви любите одне одного?
Зовсім ні, бо я знаю, де ми насправді.
Я знаю, що це ненормально бути одруженим і жити окремо.
Те, що ми не живемо разом, не означає, що ми менше любимо одне одного.
ПІЦА Й ВИНО «ОЛІВЕЛЛА»
Мій брат ЕБ у місті. Сім'я для мене дуже важлива.
Дякую.
Ням.
І я з нетерпінням чекаю на наше спільне майбутнє,
де ми всі одна велика щаслива родина.
-Ось фрикадельки. -Дякую.
Ням-ням.
-Тримайте салат. -Добре, чудово. Дякую.
Будь ласка.
Гаразд, листя.
Ес-Кею, не віриться, що ти їси салат.
Мені подобається.
Моя школа.
Він непоганий.
Справді.
-Йому подобається! -Ти змінила його.
Я готувала салат зовсім недавно.
-І він його з'їв. -Ти готувала?
Я дуже стараюся, це величезна…
-У нас є аерогриль. -Так.
-Гаразд. -Смачно.
Чесно кажучи, я був скептично налаштований.
-Так? -Стосунки на відстані…
Це не для всіх, але я радий, що у вас все виходить.
Я щасливий.
Дякую.
Я в туалет.
Бро, чесно кажучи, Рейвен неймовірна.
-Мені пощастило. -Я ще не бачив тебе таким щасливим.
Я щасливий. Те, що наші стосунки протрималися рік —
дуже важливо.
І я відчуваю, що вони покращились,
я також вважаю, що важливо переконати її,
що я все одно буду тут через рік.
Знаєш, я хочу, щоб вона відчула це зобов'язання.
Розумію.
Я планую знов освідчитися їй.
І цього разу, знаєш…
-Коли ми почали це… перед твоїм приходом. -Чекай. Це тому ти сказав мені прийти?
-Тож… -Господи, брате.
Я не сумніваюся, що кохаю Рейвен.
Вона завжди була поруч зі мною, і я дуже вдячний за це,
бо вона та людина, яка не викликає в мене сумнівів.
Я не хочу цього втрачати.
-Гаразд. Боже мій. -Ми впораємося.
-Гаразд. Добре.
Кохання справді сліпе.
Вона знає, що відбувається?
Вона взагалі погодиться?
Переклад субтитрів: Олександр Передерій