РЕЙВЕН
ФІТНЕС ДЖОНА РІДА
Привіт, принцесо.
Привіт!
Привіт.
Бачиш, я прийшла із сумочкою, я не хочу тренуватися сьогодні.
Жартую.
Ти збираєшся тренуватися.
Так.
У мене вже задишка.
Джуніор Пілатес два.
Під час експерименту мені подобалося жити в Далласі,
але відколи я подорожую туди-сюди, щоб зустрітися з Ес-Кеєм,
я зрозуміла, що…
Думаю, я б із радістю жила в іншому місці.
Оскільки його тут немає,
ніщо мене не тримає. Тож я змінила свою думку,
і роблю це постійно. Сюрприз.
Я б не переїхала в інше місто Техасу, бо… Категорично ні.
Я б не переїхала до Нью-Йорка через холод.
Північний Схід — ні. Нова Англія — ні.
Чикаго чи Середній Захід — не наша атмосфера.
Небраска.
Ні.
Айдахо — ні.
Я б переїхала на Гаваї.
Як ти? Мені потрібна вода.
Знаю. Я сьогодні не пила кави чи чогось такого.
-Що? -Я знаю.
Я намагалася заварювати чай. Кажуть, це корисніше.
-Знаєш це? -Так.
Учора я випила лише одну чашку кави. Безкоштовну. Я знаю.
-Хто ти? -Кав'ярня сумує за мною.
Я бачу різницю на банківському рахунку, коли не п'ю каву щоранку.
Це дорого.
Сім доларів майже щодня.
Нехай Ес-Кей приносить.
Йому це треба.
-Мою теж. -Я знаю. Йому це треба.
Тільки він прокидається так повільно. Коли я йду по каву, він каже:
«Можеш принести мені круасан?»
Я знаю. Це завжди круасани. Це так нудно.
Ти думаєш, що це людина, з якою можна
створити сім'ю та мати майбутнє?
Він хоче дітей?
-Так. -Гаразд.
Дівчино, він хоче трьох чи чотирьох.
Ні, я жартую.
Ні. Нам треба відповідально підходити до кожного кроку…
Яким буде наступний крок?
По-перше, він прокидається о 8:30.
-Зараз не можна заводити дітей. -Так.
Отже, наступний крок — закінчити навчання.
Добре.
Я зосереджена на цьому.
Думаю, ми обоє просто з'ясовуємо,
як усе буде після навчання.
ЛЮБОВ СЛІПА ПІСЛЯ ВЕСІЛЛЯ
Мене хвилюють ванні кімнати. Треба визначитися з дизайном,
він має бути стильним.
Я хочу додати золота. Я ще не додавала його у своїх будинках.
-Має бути модно. -За новий проєкт.
-За будинок. -Будьмо.
Один із багатьох.
Я мало розповідаю про своє особисте життя.
Я можу говорити з мамою щодня, і вона не знатиме, що в мене було побачення
чи що я бачила Бартіса. Тож потреба сказати їм хвилює мене.
Це перетворюється на справжній душ. Двері тут.
Ось так. Добре, дівчинко.
Мамі важко бачити, як людина, яку вона любить,
проходить через те, що я.
Але це про мене, про те, через що я проходжу,
і про те, що я пробачаю і хочу бачити в людях добро.
Щоб бути щасливою, я маю впустити тих, хто любив мене чи хоче любити мене,
у своє життя. Краще, щоб вони були друзями,
а не зникли з мого життя.
То як справи?
Я маю вам дещо сказати.
В Алекси, однієї з моїх подруг, скоро день народження,
там буде Бартіс.
Після весілля я хотіла побачити, чи ми можемо бути друзями,
бо в нас був такий міцний зв'язок.
Ми продовжували працювати. Він усе змінив. Я сказала «так».
Ми з Бартісом намагалися працювати над нашою дружбою.
Ми поговорили. Ми сиділи й розмовляли чотири години про те,
що сталося в день нашого весілля.
-І… -Він звинувачує себе?
-Зовсім ні. -Справді?
Ні. За останній рік…
-Навіщо дружити з ним? -Дай закінчити.
Дівчино, заспокойся. Тихо. Серйозно.
Мамо, твій тон — це занадто.
Коли мова йде про моїх дітей, я готова всіх порвати.
Мені потрібен час, щоб розібратися, бо зараз
ця людина для мене щось значить.
І я сказала йому «так».
Знаєш емодзі у формі лайна?
Ось як я його бачу.
Шматок л-а-й-н-а.
Так.
-Я б не хотіла бути його подругою. Вибач. -Мамо, я не така, як ти.
-Ти сильна. -Я розумію.
Я не можу забрати цю ненависть. Думаю, це…
Це не ненависть.
Може, для неї. Я відчуваю незначну ненависть, але…
Так завжди буде. Навіть якби він передумав і сказав,
що ви помирились і одружуєтесь, не знаю, як би я це сприйняла.
Отже, ви працюєте над цією дружбою.
Але яка тобі із цього користь?
Я відчуваю, що користь із цього…
Після того, як усе сталось і моє серце заспокоїлось,
я знову почала ходити на побачення, я просто…
Щось не так.
Чогось не вистачає. Є щось… Він чудовий.
-Але не для мене. -Ти не забула про нього.
Я не така. Я не викидаю людей із життя.
-Я не кажу… -Я знаю. Ти надто мила.
Ти працюєш над дружбою з ним,
але зрештою ти не знайдеш свою людину,
бо ти досі тримаєшся за якісь спогади, про які навіть не можеш розповісти.
Він сильно тебе скривдив.
Так.
Він облажався.
Вибач.
Я люблю цю людину, бо вона мені не байдужа,
і я не знаю, як це передати словами.
Усе гаразд. Поплач, якщо хочеш.
-Поплач, люба. -Поплач.
Не чіпай мене.
-Усе гаразд. Поплач. -Поплач.
Легкі обійми.
Так.
Можеш плакати.
-Ні, бо… -Це допоможе тобі одужати.
-Я відчуваю, що іноді… -Ненавиджу плакати.
Люба. Я, як мати, бажаю тобі всього найкращого,
хочу, щоб ти була щаслива.
Пообіцяєш мені, що поставиш себе на перше місце?
Я над цим працюю.
-Ось як усе починається. -У нього достатньо друзів.
Не треба жертвувати своїм спокоєм, особистим життям.
Так.
Ти намагалася. Ти віддала всю себе. Нехай це буде не твоєю проблемою.
САЛОН «ТРУ»
-Привіт, як справи? -Доброго ранку.
Я люблю гарний догляд.
Я хочу, щоб моє волосся підкреслювало обличчя.
Так, щоб бути красунею.
Опусти руки.
Хоча в душі…
у мене панічна атака.
Я побачу Коула. Я маю бути надзвичайно привабливою.
Ті, хто мене знають, в курсі, що я не повертаюся до колишніх.
Якщо я піду з вечірки, тримаючи за руку цього чоловіка,
щось сталося.
Прилетіли прибульці й забрали моє тіло.
Це вже не я.
Ні.
-Я рада, що ти сьогодні з нами. -Так, я в захваті. Напарниця.
Авжеж. Гадаю, я відносно спокійна, зібрана в цій ситуації.
Так.
Але я думаю, що боюся побачити його
й повернутися туди, де я була минулого року.
Відтоді ти так виросла.
Ти така сильна. Цього не станеться.
Гадаю, тепер ти все чітко бачиш, так?
І його дії показали його характер. Тож…
Сто відсотків.
Гадаю, ти добре впораєшся з будь-якою ситуацією.
І те, що ти спілкуватимешся з ним, багато говорить про твій характер.
Просто пам'ятай це. Але…
-Дякую. -Ми тебе підтримуємо.
Ви якийсь час уникали одне одного.
Так.
Але сьогодні я дуже натхненна. Я хочу привітати Алексу.
Ти будеш красунею. Я буду красунею.
Ми будемо фантастичні.
Ми гарно гульнемо. Буде чудово.
Так.
Ми гарно гульнемо, навіть якщо я танцюватиму сама.
Ти вже вибрала між смарагдовою і рожевою сукнями?
Мені нафарбували очі зеленим, тож я за зелений.
-Зелений — це життя. -Так. Зелений, який я надіслала.
-Це шовкова сукня з високою горловиною. -Зелений — це неймовірно.
-Ця сукня створена для тебе. -Я думаю…
Це буде наче повне коло…
Під час зустрічі з Коулом я була в темнозеленій
оксамитовій асиметричній сукні.
Це буде покращена версія.
Гадаю, тут є якась поезія.
Так. Якщо тобі від цього добре.
Поезія.
Це поетично.
КВАРТИРА АЛЕКСИ Й БРЕННОНА
РОДИНА ЛЕМЬЄ
ДЕНЬ НАРОДЖЕННЯ
Це дивно, що на мені білі шкарпетки?
Бо все інше від голови до ніг чорне. Розумієш?
Ти будеш у чоботах, тож це не має значення.
Так, але я це знатиму.
Слукі, хочеш на вечірку?
Хочеш на вечірку? Так?
-Хтось знає, що ти вдягнеш? -Мене запитали про атмосферу.
-Я назвала її сексуальною. -У мене сексуальні чоботи.
Так. Можеш взути їх пізніше. Під час сексу, любий.
-Так. -Джонні Кеш.
Я вивчаю фрази Джонні Кеша про всяк випадок.
Гаразд.
Привіт, люба.
-Це Елвіс. -У Кеша глибший голос. Я не можу так.
Ти можеш глибоко.
Добре.
Гаразд. Дякую.
Ми дуже раді оголосити… вечірку Алекси Лемьє.
-Конфеті! -Ого.
Сьогодні буде бомбезно. Усе буде в чорних, золотих і червоних трояндах.
Я хочу, щоб вечірка мала сексуальний підтекст, розумієш?
-Це погано? -Вони називаються оргіями.
Я не хочу, щоб це була оргія.
Просто дуже… сексуальна атмосфера.
-Ого. -Так.
Це буде атмосферно. Усі чудово проведуть час.
Усі скажуть: «Ви молодці».
Я скажу: «Боже, дякую. Я просто всіх зібрала».
Я сподівалася, що Зей і Ненсі приведуть когось, було б весело.
Щоб прийти самій треба більше сили.
Це говорить, що тобі начхати на те, що думають інші.
Люблю нові знайомства. Типу: «Привіт. Розкажи мені все».
-Хочеш почути плітки? -Так.
Я дуже рада. Буде весело.
Чудовий день народження.
Так. Я 30 хвилин вищипував волосся в носі.
Краса — це біль.
Ти не чоловік. Думаєш, ти витримала б це?
Ти робив епіляцію… воском?
Дупи чи що?
Це боляче.
-Так. -Я не знаю. Лише чула.
Авжеж. Перевдягнімося. Нам треба йти.
Хочеш піти, Нуну?
Ні, відчепися.
Ого. Так сексуально.
Не занадто?
Ні.
Час відвернутися, сер.
ВЕЧІРКА З НАГОДИ 28-РІЧЧЯ АЛЕКСИ
БАРТІС
КОЛЛІН І МЕТТ
Я радію цій вечірці. Я візьму собі шот,
еспресо-мартіні, може, келих вина.
Час іти.
РЕЙВЕН І ЕС-КЕЙ
Друже.
-Як ти? -Добре.
Маєш чудовий вигляд.
Як мої цицьки?
О ти… Вони чудові.
-Ти гаряча. -Я намагаюся.
У цій групі точно буде драма.
Я займу місце, щоб побачити, як усе буде.
Доки я не замішана, усе гаразд. Але драма буде точно.
Вона цілий день робила зачіску й макіяж.
-Хочу, щоб ти станцювала. -Не можу. Мій зад вискочить.
-Мені подобається. -Дякую.
У мене вихідний. Я сидітиму й розслаблятимусь,
ходитиму в спортзал і тусуватимусь.
-Тобі личить коротка сукня. -Дякую, люба.
Ну ж бо. Це вечірка. Проведімо гарно час.
Ось. Перший пішов.
На смак, як кімната 9. Погана ідея.
Привіт.
Привіт!
Боже мій.
-Ти як емодзі танцівниці сальси. -Так.
-Неймовірно. -Я впевнена в собі.
-Приголомшливо. -Однакові.
-Як ти, Ненсі? -Цього разу ми однакові з іншою людиною.
Минулого тижня ми були однакові.
Ненсі сьогодні гарна. Алкоголь тектиме рікою.
Закуски добре підуть. Ми всі гарні. Буде класно.
Сеньйоре, прошу.
АЛЕКСА Й БРЕННОН
Привіт!
Я рада, що всі зібралися.
Ми давно не бачилися, тож…
Ми чудово проводимо час, коли всі тут.
Вечірки в Техасі найвеселіші.
Крапка.
Привіт!
-Вітаю. -Привіт.
-Вийшло так гарно. -Дуже гарно.
Це сукня в стилі Алекси.
Це точно атмосфера, яку я чекала.
Вона прозора, видно білизну.
Я знаю, що це її.
Ти погане стерво. І це неймовірно.
Будьмо, народ.
Будьмо!
Алекса божевільна, сексуальна, крута.
Дякую.
Агов, любий, кохаю тебе.
Кохаю тебе наосліп.
Наосліп? Але я така гарна.
Ні, усе гаразд.
-Що робиш? -Розслабляюся.
-Про що ви говорите? -Ти вже випив? Я бачу по очах.
Ні. Я взяв воду.
Вона така: «Ми вже рік у шлюбі, тож я бачу».
Вона встановила мені межу.
У вечір нашого весілля я вийшла у своїй милій чорній блискучій сукні,
за яку заплатила купу грошей. Я кажу: «У нас вечірка».
-Відключився. -Так.
Я випив забагато зі свідками, поки тебе не було.
Це перше, що ми зробили як подружжя. Я годувала його, поки від був у відключці.
Йому можна лише один.
Мене не хвилює, що йому можна. Ти не головна.
-Я знаю, який він буде. -Я головний.
Це, мабуть, єдиний раз, коли ти годувала мене, тож це…
Так, це єдиний раз. Він кращий кухар.
-Як справи, друже? -Привіт.
Боже. Червоний оксамит?
Ні, це шоколад.
-Ти п'яний. -Зовсім ні.
Ти п'яний.
-Ні, ти п'яна. -Ти.
-Ти.
-Поглянь на свої очі.
-Я питав її… -Так.
Ви не поспішаєте з дітьми зараз?
Ні. Не обов'язково мати плани щодо дітей.
-Щодо чого? -Дітей.
-Ні. Зовсім ні. -Зрештою ми хочемо мати сім'ю.
Ми обоє діти.
Дозволь почути його думку.
-Якщо це станеться, ми готові. -Якого біса?
Я хочу велику сім'ю, але перший крок — це ще одна собака.
Їй потрібен пухнастик.
Так.
А тоді можемо почати говорити про дітей.
Ти знаєш, на що підписався.
Байдуже. Ти підписався на це.
Ти вписав своє ім'я.
Метт і Коллін часто сваряться. Точно.
Вони часто сваряться.
Це якась дивна атмосфера. Знаєш? Не знаю.
Дурник.
Ого!
Ого. Ви тут не останні люди.
Принесли подарунок?
-Так. -Чудово.
-Він у штанях. -Подарунок любові?
Член у коробці.
Він не поміститься.
Як справи, хлопці? Як ти, Бартісе?
Не думаю, що горілка достатньо міцна.
-Як ти, Бренноне? -Агов.
-Хочеш кесадилью? -Ні. Я втратила апетит.
-Кесадилья, щоб набратися сил? -Ні.
-Привіт, Алексо. З днем народження. -Привіт. Дякую.
-Я приніс тобі вино. -Дякую.
Я не розбираюсь у вині, але мені сказали, що воно хороше.
Я поставлю тут. Дякую.
-Привіт. Як ти? -Рада тебе бачити.
Немає ніякого плану на цю вечірку з Коулом.
Я не підійду до нього.
Якщо він хоче поговорити зі мною, йому доведеться підійти.
П'ємо.
Боже.
-Ти в мами не слабак -Слабак.
Я чекаю на драму? Сто відсотків.
Я притягую драму.
Я прокидаюся вранці й відчуваю драму.
Я просто притягую її.
Як можна прийти в білому?
Я не хотіла, але це був мій єдиний варіант.
Як тобі зустріч із Коулом? Мені треба бути загрозливою?
Якби ж ви наглядали за мною. Ви знаєте моє обличчя.
Якщо побачите, що мені треба підправити макіяж, скажіть мені.
Так. Ми давно знайомі.
-Я Морган, мама Алекси. -Морган.
-У тебе порожні руки. Немає… -Ні.
-Мачуха. -Що?
-Мачуха. -Чому здається, що ви одного віку?
-Ну ось. -Бо так і є.
Але ти дуже гарна.
Думав, мама Алекси одного віку з моєю,
бо ми з Алексою одного віку. Ти значно молодша за мою маму.
Коуле, пішли зі мною.
Вибач. Бувай. Ти не мама Алекси.
-Мачуха. -Бренноне. Ну ж бо, чуваче.
-Поговорімо з Коулом. -Гаразд. Як справи?
Я мав сказати… Іди сюди. Ходімо сюди.
Іди за мною.
Господи.
Я хочу звести Коула й Бреннона,
щоб вони обговорили все, що між ними відбувається.
З днем народження твою дружину. Серйозно, вітаю вас зі шлюбом.
Дякую.
Мені дуже приємно.
Як справи?
Чужі стосунки мене не стосуються,
але мені не сподобалося, як усе було.
З того, що мені відомо, усе було погано.
-Так? -Так.
Питання вирішувалися неналежно.
Твоя дружина дружить із Зей, і ти заслуговуєш мати…
Це не має значення.
Гаразд. Забудьмо про це. Лише те, що ти чув. Гадаю…
Ні, що я знаю.
Не знаю, про що ти, але…
Я про те, що ти сказав Зей, що вона надто товста,
їсть забагато, вона не твій тип, або що ти чіпляєшся до інших.
Ось про що я. Якщо ти все виправиш, це чудово.
-Я першим підійду й потисну тобі руку. -Я ще не все виправив.
Але я прокидаюся щодня і хочу стати кращою людиною.
Не думаю, що хтось намагається стати гіршим.
-Так? -Ні.
Ти можеш бажати стати кращою людиною,
але що ти в біса зробив для цього?
Бреннон хоче розібратися через Алексу.
Я нічого не зробив Бреннону. Я не фліртував із дівчатами.
Він злиться на мене, бо я скривдив найкращу подругу його дружини.
Зей і Алекса дуже близькі,
і вона має право сердитися на мене, бо я скривдив Занаб.
Але він каже, що я фліртував з іншими,
та говорить іншу маячню… це зовсім не круто.
Бо… це реальні звинувачення, але цього не було.
У нас із Бренноном не було конфліктів, поки Алекса щось йому не наговорила.
Якщо ви вирішите всі питання, ми повернемося до вас.
-Дякую, що поговорив. -Добре?
-Домовились? -Так.
Це наче гра в зіпсований телефон,
де слова тлумачаться неправильно.
Люба, ти прекрасна.
Ми чудові.
МОРОЗИВО З РІДКИМ АЗОТОМ
-Яке це морозиво? -Інше шоколадне.
Ти знав, що я не люблю шоколад?
-Так. -Ой.
-З днем народження. -Мені треба ще випити.
Народ, нам треба підійти.
Нам треба підійти.
То всі випили?
Хочу сказати, що цей рік був чудовим.
Ми дуже раді, що наші друзі й рідні прийшли сюди
й зробили цей день чудовим.
Дуже дякую.
За те, що ти справжня і була собою.
Мені подобається бути одруженим, повертатися додому й говорити з тобою,
слухати твої думки й ділитися своїми ідеями.
-Це чудово. -Це весело.
У мене було таке гарне життя,
але набагато краще — бути з кимось…
і мати когось поряд. Це так…
-Усе стає краще. -На сто відсотків.
Мені шкода самотніх людей. Усім самотнім рекомендую «Любов сліпа».
-Знаєш? -Так.
Або створіть «Любов сліпа» у своєму місті й говоріть з людьми крізь стіну.
Так. Точно.
Мені бракує слів, щоб описати, як це було чудово.
За Алексу!
Промову!
Як ти почуваєшся?
Я так розчулилась. Це правда.
Послухайте. Я зустріла найкращу людину.
На кожен день народження я бажала тебе.
Наша подорож була нелегкою. Так… У нас були деякі моменти.
Дещо було.
Але я думала, що не хочу робити щось, коли його немає поруч.
Я не хочу ні з ким сваритися. Я не хочу…
Він єдиний, з ким я хочу щось робити.
І…
-Це моя половинка. -Так!
Вона чудова партнерка.
-Так? -Вона чудова дружина.
-Мій співучасник. -Так.
-Він такий: «Привіт, як справи?» -Ви огидні.
Але нам подобається.
Алекса й Бреннон — наша трофейна пара.
Щоразу, як я їх бачу, вони такі закохані й милі.
Вони приклад того, що експеримент працює.
Може, якщо я буду з ними достатньо, це трохи відіб'ється на мені.
Ми такі огидні!
Нам так подобається!
-Ми такі огидні! -За Бреннона й Алексу!
Цілуйтесь!
Моя дружина.
Ти так любиш Бората.
Я розріжу торт.
Агов, хтось хоче розрізати торт?
Ні.
Зроби це.
Боже мій.
Можна мені ту горілку?
-Хочеш ще, чи ні? -Візьму ще.
-Можеш поставити сюди. -Просто подвою.
-Підемо туди, де прохолодно? -На диван?
-Я чула, що там прохолодно. -Ходімо.
Я знаю, що Бартіс не найкращий друг, але через цю хімію між нами,
яка змушує нас сміятися, говорити й торкатися одне одного,
ти віриш: «Добре, він буде кращим.
Він вчиться на своїх помилках. Він хоче робити добро».
-Блонд тобі личить. -Дякую.
Здається, ти мене торкаєшся.
-Я не хотів. Триматиму дистанцію. -Я жартую.
Вислухавши дівчат і рідних,
я хочу поставити себе на перше місце.
Що сталося під час бранчу?
Коллін і Зей сказали мені:
«Ми кажемо Ненсі, щоб вона порвала з тобою.
Вам не треба мати…
ніяких стосунків — дружби чи чогось більшого.
З тим, що ви пережили, важко впоратися.
Тому ми кажемо їй, що не радимо з тобою говорити».
Частина мене не може тебе відпустити або хоче в тебе вірити,
або хоче дати тобі після першої
другої та третьої помилки
ще один шанс. Вони кажуть: «Ні».
Вони не знають, через що проходить Ненсі,
що робиться в моїй голові, через що ми пройшли,
де ми були, і що ми можемо зробити.
Ти можеш слухати їх, і ставитися до цього скептично,
бо ти знаєш мене краще, ніж вони,
і я знаю тебе краще, ніж вони.
Мама спитала мене: «Яка тобі користь із дружби з ним?»
Навіщо тобі користь? Це дурне питання.
-Ні. -Чого ти від мене хочеш?
-Що твоя мама… -Я нічого від тебе не хочу.
Загалом, дружба має бути взаємною.
Якщо озирнутись, яким був заключний результат?
Я рік намагалася бути твоєю подругою, але це не спрацювало.
Це дратує. Схоже, усі лізуть їй у голову,
і вона дослуховується до їхніх слів, щоб захиститися,
бо не хоче бути схожою на тупу колишню, яка повертається до мене.
Ти мені не байдужа, бо ми провели багато часу разом.
Попри поганий кінець експерименту,
ми знову зблизились, і в нас могли бути
хороші дружні стосунки. Спочатку це не вийшло.
Визнай, що ти більше ставився до мене погано, ніж добре.
Гаразд. Скажи мені зараз. Прийми рішення.
Якими ти хочеш бачити наші стосунки? Ми будемо друзями?
Ні.
Не бачу сенсу продовжувати.
-Це те, що мені потрібно. -Так.
Я мала зробити це наступного дня після весілля. Не знаю, що ще сказати.
Це все, що треба. Насолоджуйся вечіркою.
-Добре. -Гаразд.
До побачення.
Так.
Мені не треба друг, який не допомагає мені рости,
не підтримує, не любить мене.
Хоча в нас є минуле, ми гарно проводили час,
мені потрібна людина, яка дуже любить мене такою, якою я є.
І зрештою користь від його присутності в моєму житті дуже мала.
Він має піти.
Мені додало сил… чорт.
-Я справді маю бути там, де я є. -Так.
Хочу знову ходити на побачення.
Я хочу зробити це пріоритетом у своєму житті.
Я знаю, що мені доведеться відкритися,
знову стати вразливою, але я піду на це.
-Піджаки знято. Тепер це вечірка? -Так. Усе гаразд?
-Усе добре. -Як пройшло?
-Важче, ніж я думав. -Так?
Схоже, нам не треба бути друзями.
-Вона хоче простору. -Як тобі це?
Два шоти, брате.
Важко прийняти це, бо це не те, чого я хочу.
Ненсі мені не байдужа, через експеримент, який ми пройшли.
Є сенс бачити її в моєму житті, але це легше сказати, ніж зробити.
Ти така сексі.
-Я кохаю тебе. -І я тебе.
Дай нам пораду, одружена пані. Розкажи про шлюб.
-Що зробити, щоб усе вийшло? -Привіт.
-Привіт.
Я намагався привітатися.
-Не… -Як ти?
-Добре. Як ти? -Добре.
-Привіт, Зей. -Привіт.
Я хотів розбити кригу й привітатися.
-Привіт. -Тож…
Хочеш поговорити?
Переклад субтитрів: Олександр Передерій