‎RECRUTOR DE CLIENȚI
‎Tiffy?
‎Tiff!
‎Ți s-a terminat întâlnirea.
‎Da?
‎Vreau să-ți captez atenția
‎Vreau să stai cu gândul doar la mine
‎Fiindcă am ceva pentru tine
‎Vreau neapărat să-mi fii soție
‎I-am zis: „Măi, băiete!”
‎Hai să ne întoarcem!
‎- Te simți bine? ‎- Ce-i trebuie?
‎Bine. Poftim pantofii!
‎Îți iau eu lucrurile.
‎Îi dai tu niște apă?
‎- Brett mai e aici? ‎- Nu.
‎- Dumnezeule! ‎- Nu-i nimic.
‎E în ordine.
‎Nu! Ce prost mă simt!
‎DRAGOSTE PE NEVĂZUTE
‎CASA FEMEILOR
‎Cred sincer că toată lumea o să ajungă
‎alături de persoana potrivită.
‎Dar e greu. ‎Sunt mulți oameni extraordinari.
‎Așa e. Josh are toate calitățile.
‎Și Marshall la fel. E grozav.
‎Sunt umăr la umăr. Nu e prea rău.
‎Sunt aici de o săptămână. ‎Îi spun „program accelerat”.
‎Lumea se îndrăgostește aici.
‎Mi-am creat conexiuni ‎cu Marshall și cu Josh.
‎Îmi plac enorm amândoi. ‎Și mă potrivesc cu amândoi.
‎Marshall e sensibil. E culant.
‎E sentimental. E calm și darnic.
‎Exact invers decât mine.
‎Ce ți-a plăcut cel mai mult la mine?
‎Cel mai mult mi-a plăcut ‎că ești sinceră cu tine însăți.
‎Mă duci cu gândul acasă. ‎Și acolo e inima, nu?
‎Nu! Mă faci să roșesc!
‎Josh e acid. E la nivelul meu.
‎Emană o energie puternică, ‎masculină, dură.
‎Eu locuiesc singură și devin paranoică ‎într-un anumit moment
‎când mă uit la perete…
‎Nu-ți face griji în privința mea!
‎Învinge-ți demonii și vino să mă iei!
‎Dacă vine Candyman, ‎să știi că eu sunt mai rapid.
‎- Ia te uită! Ești primul. ‎- Sunt primul.
‎Dacă ești perechea mea, zi-mi!
‎E ca în ringul de box.
‎Evander Holyfield și Mike Tyson. ‎Dar nu știm cine va câștiga.
‎- Iar eu… ‎- Cine e favorita?
‎- Jackie. ‎- Jackie. Da. Bine.
‎Am o legătură strânsă cu Jackie.
‎Concurăm.
‎De când mă știu, ‎am fost tiranizat de emoțiile mele
‎și din cauza emoțiilor mele.
‎În capsule, de la bun început, ‎am fost acceptat așa, sensibil.
‎Vin, scumpo!
‎Speranța mea intimă de la acest proces
‎e dragostea veșnică și… La naiba!
‎E nebunie curată să spun „veșnică”,
‎dar sunt pregătit.
‎Pot să-ți spun ceva?
‎Spune-mi!
‎Am un aspirator inteligent.
‎Știi cum îl cheamă?
‎Marshall.
‎Poftim?
‎Uitasem complet de asta.
‎L-am botezat „Marshall”, cu doi „L”.
‎Jur!
‎Jack, asta e culmea!
‎E culmea. Îmi erai sortit.
‎Am un om și un robot, amândoi Marshall.
‎- Sunt „Marshallizată”. ‎- Încă nu.
‎Încă nu. Vreau un Marshall Junior.
‎Aș fi o mamă bună. Dar nu vreau ‎să-mi cresc copilul prea strict, știi?
‎Da.
‎Eu am fost crescută al naibii de strict.
‎Nu vreau să-mi cresc copilul prea strict, ‎să ajungă să simtă
‎că nu are încredere în mine…
‎Eu le ascund multe alor mei, ‎fiindcă sunt foarte severi.
‎Eu mă tem să nu…
‎Să nu-mi cresc copiii ‎cum m-a crescut tata.
‎Sincer, am avut parte de multă iubire.
‎Dar tata nu era prea afectuos.
‎Am fost slab la matematică. Mereu.
‎Eu și sora mea stăteam așezați la masă,
‎iar el ne ocăra.
‎„Nu știi să faci una și alta!”
‎Eram copil, reține!
‎Spunea…
‎„O să ajungi să cerșești la colț de stradă ‎și n-o să-ți dau un sfanț!”
‎Vai, nu!
‎Și…
‎Scumpule…
‎M-a afectat psihic.
‎De atunci, intram anxios ‎la ora de matematică
‎și făceam greșeli prostești ‎fiindcă îmi stăruia asta în minte.
‎Nu e vina lui.
‎Așa credea el că e bine. ‎Credea că mă încurajează.
‎Dar nu era așa.
‎Era exact invers.
‎Dar nu-i fac o vină din asta.
‎E om și el.
‎Trebuie să fii blând și cu tine.
‎Ai un serviciu bun. Ești un om bun.
‎Nu cerșești la colț de stradă.
‎Dacă ai cerși, ți-aș da un ban.
‎Te-aș lua în mașină.
‎Aș zice: „Vii la o plimbare?” ‎Și tu: „Ce dracu'? Nu.”
‎- „Hai la un pui fript!” ‎- „Aripioare.”
‎Nu, o să te descurci, pe cuvânt.
‎Nu văd cum aș putea…
‎să-i spun așa copilului meu.
‎N-o să-i spui. Pe cuvânt.
‎Deși tu așa ai fost crescut, ‎alegerea îți aparține. Tu decizi.
‎Alegerea ne aparține tuturor, ‎toți putem decide.
‎Trebuie doar să fii blând cu tine.
‎Să… Dă-o naibii, frate…
‎Trebuie să fii blând cu tine.
‎Jackie, vreau să-mi împart viața cu tine. ‎Cu bune și cu rele.
‎Vreau să te ridic în brațe. ‎Să te primesc așa cum ești.
‎Știu că vrei.
‎- Trebuie s-o rup cu ceilalți iubiți. ‎- Fă-le vânt ticăloșilor!
‎Frate! Bine.
‎Fac asta pentru tine.
‎Zi-le să plimbe ursul!
‎Salută-i din partea mea! Să plimbe ursul!
‎Aoleu!
‎Am venit aici cu garda sus, dură.
‎Și în capsula asta…
‎Cu Marshall dincolo…
‎M-a cucerit total, așa cum sunt.
‎Cum nu mă arăt nimănui.
‎- Bine. Pa, scumpule! ‎- Pa!
‎E un bărbat ideal.
‎Și nici nu l-am văzut la față.
‎Bine.
‎Sunt îndrăgostită de Brett. ‎Mă văd alături de el pe viață.
‎Aseară…
‎voiam să știe ce simt cu adevărat ‎și să nu aibă nicio reținere.
‎Am adormit cu el.
‎Dar avea o voce foarte liniștitoare ‎și fusese o zi obositoare.
‎Însă am dat-o în bară grav.
‎Mă simt…
‎ca naiba, sinceră să fiu.
‎Am de dat multe explicații, ‎așa că sper să mă asculte
‎și să mă ierte.
‎Brett Brown?
‎Tiffany Pennywell?
‎Ești aici!
‎Brett, câte griji mi-am făcut!
‎Am adormit fără să vreau.
‎Ai adormit?
‎M-a luat somnul ‎ascultându-ți vocea liniștitoare.
‎Nu știu ce mi-ai zis.
‎Când m-am trezit, m-am simțit prost. ‎Mă temeam să nu fi stricat totul.
‎Sunt recunoscătoare că ai apărut ‎în viața mea la momentul potrivit.
‎Sunt pregătită pentru cineva ca tine. ‎Simt că o să-mi schimbi viața în bine.
‎Mi-e bine și acum.
‎Dar tu mă inspiri enorm.
‎Chiar cred că ești alesul, Brett.
‎Sincer.
‎Mă bucur să te aud.
‎Dar ieri, când nu te-am mai auzit,
‎dincolo de perete, ‎parcă m-a pocnit cineva în plex.
‎Doamne!
‎Însă…
‎Până la urmă, ‎cred că o să rămână un amănunt,
‎o anecdotă nostimă ‎din drumul nostru împreună.
‎Mai ești acolo?
‎A fost o mare plăcere ‎să ajung să te cunosc.
‎Tu mă simți.
‎Simt că mă înțelegi și că vrei să evoluez.
‎Simt că mă susții cu adevărat
‎așa cum sunt și cum vreau să devin.
‎Categoric. Doamne!
‎Simt că o să ne facem fericiți ‎unul pe altul.
‎Așa că…
‎Te căsătorești cu mine?
‎Da!
‎Să fiu a naibii, da, Brett!
‎Da! La naiba, da!
‎Da!
‎- Ai înțeles? Da? ‎- Te-am auzit.
‎- Ne vedem în curând! Pa! ‎- Pa!
‎La naiba! Doamne!
‎Mulțumesc, Isuse!
‎Măi, m-am logodit! Doamne!
‎CASA BĂRBAȚILOR
‎Printre fetele cu care am vorbit
‎sunt oameni extraordinari.
‎Chelsea mi se pare ‎o persoană complet dedicată,
‎care nu m-ar face niciodată ‎să mă simt nedorit,
‎dar, în același timp, ‎sunt foarte atașat de Micah.
‎Și vreau s-o cer de soție.
‎Dar e multă incertitudine când simți ‎că ești gata să faci pasul următor
‎și să mergi până la capăt.
‎Și… Dar am mare nevoie ‎să-mi ofere confirmări.
‎Să-mi spună că vrea ‎să-și petreacă viața cu mine.
‎Să-mi spună ce simte față de mine.
‎Să simt că e pregătită, cum sunt și eu.
‎- Bună! ‎- Bună!
‎Ce mai faci?
‎Mă simt excelent. E o nouă zi.
‎Mă simt revigorat. Tu?
‎Mă simt…
‎Amândoi ne-am…
‎Știi tu, ne-am preferat de la bun început.
‎Da.
‎Și… Nici n-aș vrea să fi fost altfel.
‎Am sentimente puternice ‎față de tine, ca om.
‎Dar simt…
‎că e mai firesc un foc mocnit.
‎Ar trebui să explorăm alte relații.
‎Bine, în regulă. Nicio problemă.
‎Mulțumesc pentru timpul acordat, ‎pentru că m-ai ascultat.
‎Mi-a făcut plăcere să te cunosc.
‎Sper să-ți meargă bine ‎în măsura posibilului.
‎Îți doresc tot norocul din lume.
‎Mulțumesc că ai fost sinceră cu mine. ‎Hai, c-a fost mișto. O seară frumoasă!
‎Bine.
‎- Bine. Seară bună! Pa! ‎- Pa!
‎Cam aiurea, nu?
‎Nu cred că mi se pare doar mie.
‎E cam aiurea.
‎Ai terminat deja?
‎Da.
‎Să-mi bag!
‎Trec prin momente grele.
‎CASA FEMEILOR
‎Irina.
‎Trezește-te, să vorbim! El a fost.
‎- Cine? ‎- Kwame.
‎Cum a fost?
‎I-am pus punct.
‎- Cum a fost? ‎- Nasol. Nu reacția lui.
‎Lipsa lui de reacție.
‎A fost foarte ciudat.
‎Nu mă așteptam să fie așa. ‎Nu în sensul rău.
‎Mi-a zis: ‎„Bine, îți urez succes! Plec, pa!”
‎Ieri te voia de soție.
‎Paul de ce mai e acolo cu Amber?
‎Trebuia să-o rupă cu ea.
‎- Stai! Ce să facă? ‎- S-o rupă cu Amber.
‎- Bună! ‎- Speram să fii tu!
‎Da.
‎Nu știu. Mă bucur că sunt aici ‎și că vorbesc cu tine.
‎Așteptările mi-au fost depășite continuu.
‎- Amber… ‎- Ce e?
‎Eu…
‎Deci…
‎Nu prea te aud. Mormăi.
‎ÎNSOȚITOARE DE ZBOR
‎Trebuie să-ți spun… Noi…
‎Da.
‎Da, nu pot…
‎Poftim?
‎Vreau să știi că cred sincer
‎că ce-mi prinde mie bine ‎îți prinde bine și ție.
‎Normal. Ești partenerul meu ideal.
‎De ce durează atât s-o rupă cu Amber?
‎Știu. Încep să intru în panică. ‎A trecut jumătate de oră.
‎Nu-i a bună.
‎Eu am rupt-o cu Kwame în două secunde.
‎Frate, ce dracu' se petrece în capsulă?
‎Amber, legătura cu tine e autentică
‎și îmi placi mult ca om.
‎Nu știu.
‎- Ce nu știi? ‎- Nu știu.
‎Nu știu cum să spun, dar…
‎Cred…
‎Nu poți s-o duci la nesfârșit ‎cu două relații.
‎Și cred că trebuie ‎să aleg cealaltă legătură.
‎Chiar nu mă așteptam la asta.
‎Știu. La naiba…
‎Începusem să cred ‎că mi-am găsit, în sfârșit,
‎știi, partenerul ideal și…
‎Îmi pare tare rău.
‎Nu-mi plac platitudinile. ‎Așa că îți urez succes.
‎N-o să spun că îți doresc numai bine, ‎fiindcă nu simt asta acum.
‎Nimic din ce am spus n-a fost minciună.
‎Du-te dracu', Paul!
‎Mă copleșește anxietatea. ‎Poate m-a jucat pe degete.
‎- Vrei să te împaci cu Kwame? ‎- Taci! Nu asta e ideea.
‎De ce mai sunt amândoi acolo?
‎Du-te peste ei și zi: „Ce dracu', Paul?”
‎Pa, Paul!
‎Sentimentul de respingere e dureros.
‎Căsniciile mele anterioare au eșuat ‎fiindcă nu erau…
‎Nu eram cu omul potrivit.
‎Poți să te îndrăgostești și să nu meargă.
‎O să-mi treacă. Serios. ‎Nu pare, dar o să-mi treacă.
‎O clipă…
‎Stai cu mine! Nu pot sta acolo cu ea.
‎Bine. Unde vrei să stai?
‎Pe de o parte, ‎sunt fericită, chiar ușurată.
‎Poate mai mult ușurată. ‎Dar chiar pare să sufere.
‎Chiar suferă.
‎Ne simțim proști ca naiba.
‎Asta e, frate.
‎- Ai rupt-o? ‎- Da.
‎N-am chef de vorbă.
‎Da. E o seară grea, frate.
‎Să-mi bag!
‎Da.
‎- A venit… ‎- E-n regulă, Paul.
‎A venit plină de fericire, ‎iubire și veselie,
‎iar eu i le-am distrus.
‎Ne imaginăm viitorul ‎alături de o persoană.
‎Da.
‎Creăm o realitate în viitor. ‎Când e în mintea ta, e și în a ei.
‎E undeva, într-o realitate alternativă.
‎Dacă moare, e o moarte adevărată. ‎O moarte trebuie jelită.
‎- Deci, cumva, există. ‎- Categoric.
‎- Și apoi moare, dracului. ‎- Da, frate.
‎- Și te simți ca dracu'. ‎- Și ți-o faci cu mâna ta.
‎Dacă moare de mâna altcuiva, ‎măcar ai un ticălos.
‎Când tu ești ticălosul în povestea ta…
‎- Știi… ‎- E greu de digerat.
‎Da. E greu de digerat. ‎Pot să-ți spun ceva?
‎- Da. ‎- Chiar e de căcat.
‎Apropo de ticălos…
‎Dacă celălalt e ticălosul, ‎îți dai seama că nu poți controla nimic.
‎Da. Clar.
‎- Când nu deții controlul… ‎- Recunoști…
‎E un moment al dracu' de dureros.
‎E nasol când ești ticălosul ‎din povestea ta.
‎E curios, fiindcă…
‎fără să vreau, chiar am simțit ‎că e ticălosul din povestea mea.
‎Îmi doresc atât de mult, înțelegi? Sincer.
‎Și…
‎Nu a fost deloc ‎cum mă așteptasem când am intrat.
‎- Plânge sau râde? ‎- Cum…
‎- Plânge sau râde? ‎- Plânge.
‎- Ce spune? ‎- Nu știu.
‎Du-te acolo și ascultă!
‎Dar discret! Să nu te vadă!
‎Nu asta își dorea. Și e-n regulă.
‎Dar putea să-mi spună puțin mai deschis
‎ce simte, în loc să-mi spună ‎ce voiam eu să aud.
‎Acum mă simt ca o proastă
‎fiindcă l-am crezut.
‎- Când îmi vine și mie rândul? ‎- Știu.
‎De câte ori să mi se frângă inima?
‎Se vede că, știi…
‎Anulez misiunea!
‎- Ai fost cu Micah? ‎- Da.
‎- Ai rupt-o cu ea? ‎- Ea a rupt-o cu mine.
‎Din prima, când i-am auzit vocea, ‎mi-am zis: „E sufletul meu pereche.”
‎Din prima zi.
‎- Da. ‎- Da.
‎- Vorbeai zilnic despre ea. ‎- Da.
‎Credeam…
‎E al dracu' de greu.
‎Nu strica ce ai cu cealaltă fată ‎din cauza celor întâmplate!
‎Ascultă…
‎Simplu spus…
‎Cea mai frumoasă întâlnire
‎a fost cu Chelsea.
‎Serios.
‎Dar asta nu ușurează situația.
‎- Nu, deloc. ‎- Înțelegi?
‎Oare Kwame o să plece sau o să rămână?
‎Stai, ticălosule!
‎Vreau să fiu mai amabilă. Nu-s deloc.
‎De ce n-o faci?
‎- Poftim? ‎- De ce n-o faci?
‎Nu știu. Am sentimente puternice ‎și mă copleșesc, fată.
‎- Da. ‎- Așa e. Da.
‎Când oamenii îi bârfesc pe alții, ‎nu sunt mulțumiți de ei înșiși.
‎- Da. ‎- Nu e… E un joc, frate.
‎Fiecare tip cu care am fost ‎și care a zis că nu e vina mea, ci a lui
‎m-a adus mai aproape de acest bărbat ‎care e perfect pentru mine.
‎Îmi căutam sufletul-pereche.
‎Cineva alături de care să fiu eu însămi. ‎Și el e acela.
‎De asta nu-mi pasă cum arată.
‎El e perechea mea.
‎Perechea mea.
‎E minunat să simți ‎că cineva a ales să-și petreacă
‎tot restul vieții cu tine, ‎așa cum ești ca om.
‎Tiffany e extraordinară.
‎E o persoană cu totul naturală, frumoasă.
‎Nu are nicio așteptare de la mine, ‎fizic vorbind.
‎Mă cunoaște așa cum sunt.
‎E un sentiment plăcut.
‎E un sentiment minunat.
‎Indiferent cum arăt,
‎chiar și fără toate astea,
‎o să mă aprecieze și o să mă susțină.
‎O să mă iubească și atunci, ‎fiindcă m-a iubit întâi aici și aici,
‎înainte să vadă asta.
‎Nici nu știu dacă-s genul lui.
‎Dar, la naiba,
‎a iubit asta și asta, ‎așa că e-n regulă, e perfect.
‎Acum mă duc să-mi iau bărbatul.
‎Brett!
‎Bună!
‎- Este… ‎- Doamne!
‎Doamne!
‎Ia te uită la tine!
‎Ești perfectă.
‎- Mulțumesc! ‎- Zău!
‎Vai, ia te uită la tine!
‎- Ba la tine! ‎- Ce fercheș arăți!
‎Încercam să dau un chip vocii lui. ‎Acum s-au legat toate.
‎În două minute, ziceam: ‎„Să-mi bag! Ăsta e Brett!
‎E iubitul meu.”
‎De obicei, sunt discretă.
‎Nu credeam că așa ceva e pentru mine.
‎Chiar nu. ‎Sunt foarte fericită că am acceptat.
‎Doamne!
‎Frate, sunt copleșit.
‎Eram nerăbdător să te văd…
‎Și acum, că ești aici…
‎Frate…
‎Ești absolut superbă.
‎- Mulțumesc. ‎- Peste tot.
‎Ești un dulce!
‎- Ce gropițe! ‎- Doamne! Da.
‎Ce gropițe ai! Doamne!
‎Pentru ea am venit aici.
‎Se aliniază astrele și îți schimbă viața.
‎Brett…
‎Ăsta e momentul. ‎Acum s-au aliniat astrele.
‎Tiffany Pennywell, ‎vrei să te căsătorești cu mine?
‎Da. Categoric.
‎N-o să uit niciodată clipa asta.
‎Pa, Brett!
‎Ești beton!
‎Pa, Brett!
‎De ce-mi fac una ca asta?
‎El… este… alesul.
‎CASA BĂRBAȚILOR
‎Avem întâlniri!
‎Doamne!
‎Haideți!
‎Vin, iubito!
‎Mă trezesc dimineața…
‎dorindu-mi să îi explic lui Jackie ‎visele sau coșmarurile mele.
‎Mă trezesc cu gândul la ea.
‎Îmi vine să-i scriu balade, ‎sonete și piese de teatru.
‎„Frica nu are ce căuta ‎în război sau în dragoste.
‎Iar războinicii inimii sunt siliți să ducă ‎lupte nesfârșite, cu victorii ingrate.”
‎Bine…
‎Vreau să fiu creativ, fiindcă…
‎Ea mă inspiră.
‎Merită publicată.
‎Mulțumesc mult.
‎Ia te uită la noi!
‎- Nu? Ia te uită! ‎- Ne cocoloșim.
‎Mai mult tu. Eu am fost dură.
‎- Am fost mare și tare. Nu? ‎- Mare și tare.
‎Dar e bine să fii emotiv.
‎Numai cu tine sunt așa.
‎Ești singurul care încearcă ‎să-mi exploreze sentimentele.
‎Da, vreau să te simți ‎în siguranță cu mine.
‎Da.
‎E mult de când n-am mai permis asta.
‎De când n-am mai vrut…
‎să ofer o șansă reală cuiva.
‎De asta îmi dau seama că te iubesc.
‎Fiindcă m-ai ajutat
‎să-mi exprim această latură.
‎Jackie, sunt îndrăgostit de tine.
‎Doamne…
‎Nu te grăbi!
‎Am mai avut o întâlnire.
‎Și…
‎mi-a spus că și-a făcut bagajele,
‎fiindcă, dacă nu sunt eu, nu mai e nimeni.
‎Serios?
‎Așa a spus.
‎Mi-a spus că, atunci când te aude ‎vorbind despre mine,
‎i se întoarce stomacul pe dos.
‎Mă simt prost. ‎Nu vreau să fac pe nimeni să se simtă așa.
‎N-am putut s-o rup cu el acum, ‎când trece prin asta așa de acut.
‎Voiam să nu-ți ascund nimic, ‎deși îmi era frică să-ți spun.
‎Simt că am stricat momentul.
‎Știu ce e între noi.
‎Dar nu ai deschis subiectul degeaba. ‎Te simți legată de acea persoană.
‎Deci…
‎Altfel n-ai vorbi despre asta.
‎Așa că și asta mă face să mă simt cam…
‎Și asta mă cam doare.
‎Simt că te-ai supărat pe mine.
‎Nu m-am supărat.
‎Mă simt jignit că cineva m-a ascultat ‎punându-mi sufletul pe tavă zile în șir.
‎Apoi îți zice: „Îmi fac bagajele.
‎Dacă nu ești tu, plec acasă.”
‎Fii bărbat, zi-mi în față!
‎- Simt că o să vomit. ‎- Bine.
‎Du-te înapoi! Nu e nicio grabă.
‎Eu știu ce am de făcut.
‎Dacă nu e Jackie, ‎își face bagajul și pleacă.
‎Vrei să te ajut eu?
‎Îți duc eu bagajele. ‎Îți car catrafusele la parter.
‎Sunt absolut șocat.
‎Sunt scârbit.
‎Care dintre dobitocii ăștia bate câmpii?
‎Îl înfrunt oricând.
‎CASA FEMEILOR
‎Acum Marshall e furios.
‎I-am zis că am mai avut o întâlnire.
‎Nu i-am zis cu cine, ‎dar m-am întâlnit cu Josh.
‎A zis că nu vrea pe nimeni ‎în afară de mine.
‎N-am putut s-o rup cu el, mă simțeam…
‎Îmi plac amândoi, și Josh, și Marshall.
‎Dar Marshall mi-a zis că mă iubește ‎și n-am știu ce să-i răspund.
‎Poftim?
‎Amica mea suferă.
‎Doamne! Nici nu te-am văzut. ‎Migrenă? Sau bărbați?
‎Un bărbat.
‎Ce prost mă simt! ‎Mă simt groaznic că l-am rănit.
‎E nebunie curată!
‎N-ai greșit cu nimic.
‎- Mă duc la baie. ‎- Ai făcut ce trebuia.
‎- Am dat-o în bară! ‎- Te face cu capul. Stai!
‎CASA BĂRBAȚILOR
‎Cineva se joacă cu mintea lui Jackie.
‎- Futu-i! ‎- Știm cum se va sfârși.
‎Las-o așa și zi: ‎„E cineva în care aveam încredere.
‎Și-a dat arama pe față.
‎Fata e cu mine. El a plecat, eu nu.”
‎Dacă vrei să vorbești ‎cu cineva de încredere, vorbește cu mine!
‎Mulțumesc.
‎Marshall, vorbești despre mine?
‎Depinde. Ai avut întâlnire cu Jackie?
‎- Da. ‎- Bine.
‎- Ce i-ai spus? ‎- Ce?
‎Că ți-ai făcut bagajul și pleci, ‎dacă nu e ea?
‎Nu spun nimic, pentru că am auzit ‎vorbe care m-au descurajat…
‎Dar simt ceva.
‎Sunt foarte bătăios.
‎Nu mă sfiesc de puțină concurență.
‎Îmi place să joc.
‎Presimt că e posibil ‎să suferi din dragoste.
‎Se poate.
‎E neplăcut să simți că ești la concurență
‎cu cineva pentru inima cuiva.
‎Dar sper să nu pierd ‎în ceea ce o privește.
‎Vom vedea ce va fi.
‎Când Micah a spus ‎că pune punct relației cu Kwame,
‎m-am extaziat.
‎Dar tot e supărător să aud…
‎că l-a întristat.
‎Știu cine sunt. Am multe de oferit.
‎Dacă viitorul meu soț nu vede, ‎nu apreciază și nu respectă
‎tot ce sunt și tot ce am de oferit…
‎nu e el alesul.
‎E foarte greu să nu…
‎Să te întrebi mereu: ‎„E ceva în neregulă cu mine?”
‎Știu.
‎- Înțelegi? ‎- Da.
‎E greu.
‎Nu-i nimic în neregulă cu mine, ‎și știu asta, dar…
‎- Îmi vine să plâng. ‎- E frustrant.
‎Dragoste cu sila nu se poate.
‎Aștept și până la 50 de ani ‎perechea potrivită.
‎Sper să nu fie cazul!
‎În fine, n-o să fie.
‎- Să nu rămâi fără ovule. ‎- Da.
‎Costă mult să ți le congelezi.
‎- Dar m-am interesat. ‎- Și eu.
‎Doamne…
‎Zău, aștept până la 50 de ani. ‎Și o să fac copii de una singură.
‎- Știu. Așa am zis și eu. ‎- Văd eu.
‎Putem naște și împărțim dădaca.
‎Și ne sprijinim una pe alta.
‎Perfect! Am auzit ‎de prietene care fac așa.
‎- Da. ‎- Se mută într-un duplex.
‎Locuiesc împreună și își cresc copiii.
‎- Da. ‎- Așa o să facem noi.
‎CASA BĂRBAȚILOR
‎Mă potriveam la toate cu Micah. ‎Nu-mi venea să cred.
‎Mi se părea că e o fată de vis.
‎Vreau să fiu sincer.
‎În parte,
‎încă sufăr din cauza asta,
‎fiindcă mi s-a părut ‎că ne potrivim grozav.
‎A fost extraordinară până în momentul ‎când a trebuit să--mi demonstreze
‎ce bine ne-ar fi împreună.
‎Pe de altă parte, ‎Chelsea subliniază zi de zi
‎de ce e bine să fim împreună.
‎Chiar e complicat.
‎Cel mai important aspect ‎la acest experiment
‎e că începi înțelegi…
‎că nu vrei doar să fii iubit.
‎Contează și în ce fel ești iubit.
‎Ce mai faci?
‎Este…
‎E greu.
‎Am fost foarte fericită cu tine, Kwame.
‎Chiar am fost foarte fericită.
‎Da.
‎Ce s-a întâmplat ieri, ‎cu cealaltă relație a ta…
‎Detest că mi-a răpit din fericire.
‎Eram atât de sigură pe noi! ‎A fost al naibii de bine zi de zi.
‎Ai fost extraordinară.
‎Pur și simplu…
‎Sunt puternică, ‎dar are și puterea mea limitele ei.
‎Ai purtat o povară copleșitoare pe umeri.
‎- Nu e cinstit, Kwame. ‎- Știu.
‎Îmi pare nespus de rău ‎că a trebuit să treci prin asta.
‎- Și… ‎- Da.
‎Dacă aș putea…
‎Nu te-aș mai lăsa,
‎fiindcă asta m-ar vindeca ‎și pe mine, înțelegi?
‎Asta e tot ce vreau, fir-ar să fie! ‎Tot ce vreau acum.
‎De ce trebuie să fie mereu o escaladă? ‎Ca pe Muntele Everest. Viața.
‎Să-mi găsesc un soț, să-mi fac o carieră.
‎Dacă ar fi ușor…
‎Știu. Nimic valoros nu vine ușor.
‎Viața dorită. Lucrurile pe care le vrei.
‎Știu. Le simt gustul. Le întrezăresc. Tu?
‎Și eu.
‎Sunt recunoscător ‎că ai preluat inițiativa așa.
‎Da, dar nu pot să am inițiativa ‎toată căsnicia.
‎Am zis că sunt recunoscător ‎că ai făcut-o la începutul relației.
‎Lasă-mă să-ți mai ușurez povara! Bine?
‎Da. S-a mai ușurat.
‎Ești dulce. Știi asta?
‎- Mișto pantaloni! ‎- Sunt foarte comozi.
‎- Adică… ‎- Gurkha.
‎Când un sudist poartă pantalonii ăștia, ‎e pus pe treabă.
‎- Pe treabă, frate! Nu se-ncurcă. ‎- Mișto! Da.
‎De câte ori i-ai purtat? De două?
‎- Nu, e prima dată. ‎- Vezi? Exact!
‎- Arăți bine, frate! ‎- Mersi.
‎Pe cai, Paul!
‎- Bună! ‎- Bună!
‎- Salut! ‎- Salut!
‎Cum ți-a mers dimineață?
‎Bine.
‎M-am trezit foarte ușurată.
‎Cum un sentiment general foarte plăcut.
‎Nu-mi vine să cred ‎cum s-au desfășurat lucrurile.
‎Cum s-a terminat relația cu Kwame.
‎Da. Nu-i de colo. E nebunie curată.
‎Tu cum te simți?
‎Nu-mi place gândul
‎că am rănit pe cineva, ‎dar s-a întâmplat ce trebuia și…
‎Nu știu. Simt că…
‎Simt că am făcut alegerea corectă. ‎Chiar cred asta.
‎- Așa că sunt bucuros. ‎- Ce drăguț!
‎Cred că aș vrea să vorbim despre…
‎Când sunt în prezența iubirii autentice,
‎parcă stau în plin soare.
‎Simt cum îmi inundă căldura ‎fiecare părticică din corp.
‎Cred că, atunci când găsești pe cineva ‎care te face să te simți așa,
‎trebuie să ții acea persoană aproape.
‎Așa că acum îți cer ‎să rămâi aproape de mine.
‎Te căsătorești cu mine?
‎Doamne!
‎Simt că am avut o relație ‎la foc mocnit și…
‎Și simt că și aici, și afară,
‎vreau să continui…
‎să ard împreună cu tine…
‎tot restul vieții.
‎Așa că da, Paul. Mă căsătoresc cu tine.
‎Doamne! N-o lungi așa!
‎Doamne! Da, în sfârșit!
‎Doamne, chiar sunt fericită!
‎Abia aștept să te văd ‎și să te iau în brațe.
‎- Și eu. Te-aș îmbrățișa acum. ‎- Știu.
‎Știu. Sunt foarte sigură pe noi.
‎O să ducem o viață savuroasă ‎și foarte împlinită.
‎Asta e calitatea ta ‎care mă face să mă simt vie.
‎Sunt logodită.
‎Nu. Nu pot…
‎Nu-mi pot șterge zâmbetul.
‎Nu pot.
‎Nu credeam că poți iubi printr-un perete,
‎dar Paul e flacăra mea pereche, ‎ca să spun așa.
‎Îmi trezește entuziasmul și emoțiile.
‎Simt că o să mă țină toată viața activă ‎și asta e tot ce mi-am dorit.
‎- Abia aștept să te văd. ‎- Da. Și eu.
‎Hai! Putem… Când e următorul avion?
‎- Să-i dăm bice! Ne așteaptă locuri noi. ‎- Hai!
‎Te iubesc. Pa!
‎- Ești varză. ‎- Știu.
‎Doamne!
‎Ce s-a întâmplat?
‎Sunt logodită!
‎Salut, băieți!
‎- Felicitări! ‎- Frate!
‎Bine așa!
‎Da, fir-ar!
‎Sincer, eram mort de frică. ‎M-a lăsat să aștept.
‎Credeam că o să spună „nu”. ‎Serios. La cum formula… Dar…
‎- După ce ai cerut-o? ‎- Da.
‎Răspunsul ei. Dar doar mă tachina.
‎- Sunt entuziasmat. ‎- Bine. Să bem!
‎Simt că o să explodez.
‎- Noroc! Tremuri. ‎- Ia te uită!
‎Ia să vedem cum tremuri! Da!
‎- Să bem pentru Paul! ‎- Până la fund!
‎Pentru Paul și Micah!
‎- Paul și Micah. ‎- Hai!
‎- Acum o să vezi cum arată. ‎- Da.
‎O să fie interesant.
‎- Vom vedea. ‎- La naiba!
‎CASA BĂRBAȚILOR
‎CASA FEMEILOR
‎Bun. Două măsuri din asta.
‎Două măsuri de zahăr.
‎Măiculiță! Ia te uită! Ce drăguț arăți!
‎Niște brioșe de ziua lui Zack.
‎O să se topească după ele.
‎- Ce drăguț! ‎- Da.
‎Sper să-mi iasă. Vom vedea.
‎Știu că eu și Zack ‎avem o legătură extraordinară.
‎Știu ce simt pentru el ‎și sunt încrezătoare în asta.
‎Foarte încrezătoare.
‎Dar am văzut-o pe Bliss făcându-i azi ‎niște tâmpenii de prăjituri
‎sau brioșe, ce-or fi.
‎Mare gospodină!
‎Dar mă simt prost ‎că nu i-am luat nimic de ziua lui.
‎Am o mare rugăminte. ‎Dacă vrei să refuzi, nu e nicio problemă.
‎Bine.
‎- Îmi dai o lumânare? ‎- Poftim?
‎Nu coc nimic, dar îmi dai o lumânare?
‎- Te-ai gândit ieri la ceva? ‎- Nu.
‎- Am întâlnire. Nu-i nimic. ‎- Păi… E de prost-gust.
‎Da. Știu. Bine.
‎Sincer, nu vreau ‎să discut cu tine despre el.
‎- Sper că înțelegi. ‎- Sigur.
‎Bine. E cam aiurea să-mi ceri asta.
‎- Nu de la mine. ‎- Bine.
‎Hopa!
‎- Încerc doar să… ‎- Da. Știu.
‎- Bagă zâzanie cu asta. ‎- Știu.
‎Nu-ți face griji! Uită de ea!
‎Ce a obținut cerându-ți o lumânare?
‎Doar te-a făcut să te simți nasol.
‎Să facă bine să nu mi se adreseze!
‎Cică: „Nu i-aș spune că îi faci brioșe.”
‎Nu cred nimic din ce spune.
‎O să strice surpriza.
‎N-are nicio limită.
‎- Știu. ‎- Îmi vine să vomit.
‎Fii fără grijă!
‎- Mai întâi, la mulți ani! ‎- Mulțumesc.
‎Și îmi pare rău ‎că nu ți-am umplut camera cu baloane.
‎- Și nu ți-am adus tort. ‎- Ce?
‎Chiar mă simt prost, ‎fiindcă țin mult la aniversări
‎și cred că ești un tip deosebit, ‎așa că mă simt nasol
‎că n-am avut ocazia ‎să te fac să te simți deosebit.
‎Dar sper că te simți sărbătorit și iubit.
‎Înseamnă mult pentru mine. Mulțumesc.
‎Sigur, cu plăcere.
‎O să fiu sinceră. ‎Uitasem complet că e ziua ta.
‎Nu sunt o prietenă bună.
‎Ba ești.
‎Sper să mă pot revanșa cândva.
‎Bine.
‎Intru plină de anxietate aici.
‎Știu că ai și alte relații. ‎E greu, evident.
‎Sunt în aceeași cameră cu cealaltă ‎și mă simt…
‎Foarte incomod.
‎Eu cred că mă descurc. ‎Dar nu știu ce simte ea.
‎Nu-mi fac griji din cauza ei, ‎dar nu mă simt grozav acolo,
‎cu atâta tensiune.
‎Te plac mult și chiar țin la tine.
‎Și vreau să fii sincer cu mine.
‎Dacă se va întâmpla
‎să nu mă mai consideri potrivită ‎sau să începi să simți
‎ceva puternic pentru Bliss,
‎te rog din suflet ‎să-mi spui și să fii sincer cu mine!
‎Știu că e stresant să stai acolo. ‎Încă nu am făcut o alegere.
‎Și detest asta, Irina.
‎Detești să alegi între două fete ‎care se îndrăgostesc de tine?
‎- Da, fiindcă țin la amândouă. ‎- Da.
‎- Cred că înțelegi asta. ‎- Da.
‎Este…
‎De asta nu îmi place ‎că situația devine conflictuală.
‎Știu că le bârfesc pe unele fete, ‎dar nu sunt rău intenționată.
‎O întreb în bucătărie: „Vai, ce gust are?”
‎Așa sunt eu. Întreb serios.
‎Nu încerc să fiu perfidă sau răutăcioasă.
‎Dar pentru ea e altfel. ‎Mă simt aiurea că se simte aiurea.
‎La început nu știam dacă ești sinceră.
‎Dar, pe măsură ce te cunosc, e evident
‎că ești foarte serioasă…
‎și grijulie.
‎Mă doare ‎că alții nu văd această latură a ta,
‎fiindcă ești așa de tăioasă și…
‎Și înțeleg asta, ‎fiindcă și eu sunt la fel.
‎Dar am învățat să-mi mai țin gura.
‎În parte, ‎simt că nu regret nimic din ce spun.
‎Trăiesc totul intens. ‎Cred că asta e firea mea.
‎Da, asta e firea ta.
‎Dar ești autentică.
‎Te consider foarte curajoasă.
‎Dar întrevăd ce vrei să fii și cine devii.
‎Da.
‎Și mi se pare incredibil de atrăgător.
‎Simt că ne potrivim foarte bine.
‎Nu mă călca pe bombeu, că…
‎Hai să coacem brioșe!
‎AVOCAT DE DREPT PENAL
‎- Bliss! ‎- La mulți ani!
‎Măiculiță! Mulțumesc mult!
‎Ți-am copt brioșe.
‎Știu. Văd. ‎Sunt mare amator de dulciuri, deci…
‎De ziua ta nu numeri caloriile. ‎Ai voie să faci ce vrei.
‎Tocmai mă gândeam…
‎Când am împlinit 30 de azi, de ziua mea…
‎eram cu un client care aștepta ‎evaluarea psihologică în arest.
‎Lumea nu știa că e ziua mea.
‎Acum, sunt captiv, practic, ‎într-o hală foarte mare
‎și vorbesc cu o femeie de dincolo de…
‎- Perete. ‎- Ușă.
‎Mă sperii. Ce-o să pățești anul viitor?
‎Extratereștrii. O să mă răpească.
‎Îmi pare rău.
‎Nu. E foarte drăguț din partea ta.
‎- Mulțumesc mult. ‎- Cu plăcere!
‎Doamne!
‎- Cum ți-a mers azi? ‎- Bine. Ție?
‎Azi-dimineață a fost greu.
‎Foarte greu. ‎Dar am încercat să mă controlez.
‎De-a lungul timpului am învățat ‎să-mi mai moderez reacțiile.
‎Dar, nu știu, a fost greu.
‎Adică mi-am cam ieșit din fire ‎într-un mod nedorit.
‎Adică?
‎Încerc să nu comentez lumea de aici, știi?
‎- Da. ‎- Asta sau…
‎Te referi la conflictul dintre tine și…
‎- Da, adică… ‎- Da.
‎Nu eu am declanșat problema.
‎Fac toate eforturile să fiu respectuoasă.
‎Nu știu dacă e vorba de gelozie ‎sau nesiguranțe, știu că există.
‎Toți simțim asta, ‎dar poți alege să te comporți diferit.
‎În general, poți să alegi ‎cum reacționezi la ce simți.
‎Dar, când reacționezi răuvoitor, ‎prin sabotaje de prost-gust,
‎atunci… îmi pare rău, dar nu.
‎Ești neam-prost.
‎Sincer, Bliss, m-aș vedea însurându-mă ‎cu oricare dintre voi.
‎Și pentru mine e un test. ‎Poate Zack să judece corect?
‎Pot să am încredere în capacitatea ta ‎de a judeca drept pe cineva?
‎Nu știu dacă am întâlnit vreo persoană ‎pe care să simt că o înțeleg
‎ca pe tine.
‎Nici eu.
‎Simt că ne apropiem tot mai mult ‎la fiecare întâlnire. Și…
‎Simt asta.
‎Simt o legătură puternică și cu ea, ‎dar e altfel. Însă…
‎Asta încerc să lămuresc, să cântăresc.
‎Mă cam dă gata.
‎A durat mult ‎până să fiu gata de însurătoare.
‎Nu credeam că există cineva, ‎că s-a născut cineva
‎cu care să vreau ‎să-mi petrec restul vieții.
‎Nu credeam că se fabrică așa ceva. ‎Dar se pare că da.
‎Micah e aceea.
‎Doamne!
‎Nu-mi pot imagina viața fără Paul, ‎iar asta sună halucinant.
‎Nu pot să cred ‎că nu l-am cunoscut în ultimii zece ani.
‎Așa mă simt.
‎Sună halucinant.
‎Paul are ceva aparte.
‎A fost o alchimie de necontestat.
‎Creierul meu nu înțelege
‎că ceea ce simt e adevărat, dar este.
‎Nu știu. E nebunie curată.
‎Mă simt ca fraiera clasei. ‎Noroc că Paul e tocilar.
‎Simt că o să leșin.
‎Am visat-o pe Micah azi-noapte. ‎O vedeam, dar n-o vedeam.
‎Cred că cel mai mult o simțeam.
‎Sentimentele pe care mi le-a trezit ‎în capsule,
‎emoții, entuziasm, iubire, mângâiere, ‎toate astea, combinate,
‎s-au întrupat în vis ‎într-o siluetă vagă, amorfă.
‎O strângeam în brațe și era foarte plăcut.
‎Foarte plăcut.
‎Dar sper că creierul mi-a proiectat ‎imagini de rezoluție suficient de joasă
‎ca realitatea să umple golurile
‎fără să mă șocheze diferența, ‎când o s-o văd.
‎Și cred… Sper să fie adevărat.
‎Mi s-a dus tot sângele din creier.
‎Doamne!