Micah se rozhodla strávit se mnou zbytek života,
aniž by mě kdy viděla.
To je naprosto magické a já až do této chvíle nevěřil,
že něco takového existuje.
Stačí ale láska založená na hlavě k vytvoření dlouhodobého vztahu?
Jsem nervózní z toho, jak vypadá
a hlavně, jaký z ní jde pocit.
Protože ve finále je důležité,
aby vás partner přitahoval a chtěl vás.
Žaludek mám na padrť.
V životě jsem nebyla tak nervózní.
Bože.
Od mého snoubence by mě odvedlo asi jen to,
kdybych na něm viděla, že je zklamaný.
Takové zdrcení ega by mě asi zničilo.
Panebože.
Cože?
To byla celá věčnost!
Myslel jsem, že omdlím. Panebože.
Panebože! To bylo šílený.
- Ahoj! - Ahoj. Je to zvláštní.
Panebože. To je divný! Ahoj! Panebože, slyším tvůj hlas.
- Třesou se mi ruce. - I mně.
Co to sakra je? Ahoj.
Voněla skvěle. Měla krásné vlasy a oči.
Perfektní líčení, perfektní šaty.
Vážně bych odsud nejraději hned odešel.
Tak by se to podle mě mělo dělat.
Zkrátit rozhovor a jdeme.
- Jsi tak hezkej. - Díky. Jsi krásná.
- Díky. - Jsi opravdu krásná.
Panebože.
- Já jsem pořád nervózní. - Já taky.
Proboha, slyšet tvůj hlas je tak divný.
Za čtyři týdny se vdám a…
Je to šílený.
Připadám si teď jako malý děcko.
Nemůžu se přestat chichotat. Je to divný.
Máš pocit, že sedíš se mnou, nebo je to nový člověk?
- Mně to připadá nové. - Jo, nechtěl jsem to říct, ale jo.
Ale to je v pohodě.
Jo, měl jsem pocit, že to bude jiné,
ale člověk musí propojit ty dvě věci a podle mě to tam brzy bude.
Perfektní. Jedno po druhém, Paule.
Panebože. Je strašně divné, že tě vidím.
Snad v dobrém slova smyslu.
Jo, jasně.
Jsem nadšená.
Jeden z nejlepších okamžiků života.
A bude se to zlepšovat.
Ahoj.
Tady začíná příběh nás dvou. Měl by.
Jsem úplně nažmach.
LÁSKA JE SLEPÁ
DÁMSKÝ PŘÍBYTEK
Tak jo.
Rozhodovala jsem se mezi Joshem a Marshallem,
ale Marshall v podstatě řekl,
že jsem jeho holka, půjdu s ním domů a tak to bude.
Nechtěla jsem se pak vidět s Joshem,
protože Marshall je pro mě lepší varianta, vyrostu s ním.
Je citově přístupný, zvládá mou ostrost a nálady.
Prakticky mě dokáže uklidnit, abych se cítila dobře a jistě,
kdykoli se objeví pochyby.
Abych mohla být s Marshallem, musím se pochlapit.
Josh přišel a začal všechno vysvětlovat.
A já jsem mu to jenom odkýval.
S tebou odsud neodejde. To vím a na tom mi záleží.
To je celé.
Díky, že jsi takhle reagoval. Vidím, že ti na mně záleží.
Josh je dospělý muž. Zvládne své emoce.
- A bude v pohodě. - Jo.
Jsem ráda, že sis vybral mě.
Jack, od prvního dne tu nikdo jiný nebyl.
A…
od této chvíle slibuji, že nikdo jiný nebude.
Miluji tě
a to jsem tě ještě ani neviděl, což zní šíleně.
Jsi větrem do mých plachet.
Umíš rozfoukat moje plameny a díky tobě se chci zlepšovat.
Udělala bys mě nejšťastnějším mužem
na světě,
kdyby sis mě vzala. Vezmeš si mě?
Jistěže si tě vezmu. Vezmu si tě tisíckrát.
V každé duši, v každé říši, v každém životě,
jsem tu s tebou, slibuju.
Už se těším na náš společný život.
- Jsme zasnoubení. - Jsme zasnoubení!
Tak se uvidíme zítra, kocoure.
- Ahoj! - Tak zítra. Ahoj.
Budu se vdávat!
PÁNSKÝ PŘÍBYTEK
Nečekali jsme na reakci. Věděli jsme to.
Pět, šest, sedm, osm.
Děláš tohle svým mužům? Fakt dobrý.
No jasně.
Sakra, Chelsea.
O svého muže se starám každý den.
- Sakra, Chelsea. - Holka!
Chelsea šla z…
Nemůžu tomu uvěřit.
Jsem v šoku z toho, jak mě ta holka bere.
Moc se mi líbí. Moc rád s ní mluvím.
- Chelsea? - Chelsea!
- Páni. - Já vím!
Brácho, nikdy jsem u holku nepotkal
a nikdy do mě nikdo nebyl tak zamilovaný. Je to šílený.
Tohle je dobrý pocit.
- Tohle je moje životní chvíle. - Jo.
Vem si mě.
Vezmi si mě, prosím.
Za poslední týden se toho mezi námi hodně stalo.
A líbí se mi na tobě,
jak mě pořád ujišťuješ o tom, co ke mně cítíš.
To, jak si věříš.
To, jak věříš v nás dva.
To jsou vlastnosti, které u partnerky hledám už dlouho, víš?
- Není to závod. - Jo.
Líbí se mi, co ze mě dokážeš vytáhnout.
Mám pocit, že jsem se ještě nikdy s nikým necítila tak klidně.
Celé moje tělo brní a chvěje se, buší mi srdce
a zároveň vím, že s tebou budu v pohodě.
- Jako strčit ruku do proudu vody. - Jo.
Miluju náš krásný, pomalý rachot.
Je to jedna z nejhezčích věcí, které se mi kdy staly.
Jo.
Nechal jsem si přinést kytaru.
Kwame. Ach! Úplně se mi chvěje srdce.
Seš sladká.
Ty seš sladkej.
- Složíme teď písničku. - Tak jo.
Jo? Bude se jmenovat…
Bude se jmenovat „To pravý“.
- Dobře? - Tak jo.
Pomůžeš mi trochu s refrénem.
- A uvidíme. - Tak jo.
Začne to takhle…
A ty teď…
Já chci jen to pravý.
Přidej se.
Já chci jen to pravý.
- To se mi líbí. - Super!
Já chci jen to pravý.
Dobře, pokračuj.
Já chci jen to pravý.
Řekla, že mě miluje.
A já jí to chci dokázat.
Řekla, že musíme pár dní počkat,
ale já jí to chci hned dokázat.
Holka, cítíš mě skrze tyhle naše zdi?
Když jsem po tvém boku, můžeš klidně upadnout,
protože já tě zvednu a vrátím, tam, kde máme být.
Vezmu tě na pláž, lehneme si do písku,
protože já chci jen to pravý.
Já chci jen to pravý.
Potřebuju jen to pravý.
Já chci jen to pravý.
- A máme naši písničku. - Panebože! To bylo skvělý!
Nemám slov!
- Jsi sladká. - Nádhera.
- Snad to u tebe znělo líp. - Já bulím a jsem sladká?
Hudba se mnou něco dělá.
To bylo krásný.
Panebože.
To bylo úžasné. Díky.
Jo.
ZACK, 32 PRÁVNÍ ZÁSTUPCE
- Sakra. - Okvětní plátky růží. Jsou tady.
Dala sis záležet.
Vypadá to kýčovitě, ale pořád hezky.
IRINA, 25 MAJITELKA FIRMY
Máš Ralpha?
Počkej! To je krása.
Jo. Není to dárek. Nemůžeš si ho nechat.
To ti nemůžu slíbit. Budeš si pro něj muset přijít.
- Ticho, hezky ho tam necháš. - To je krásný.
Je krásnej.
Ralpha mám od svých tří let.
Jako dítě jsem neměl žádnou jistotu.
Stěhovali jsme se klidně každé tři měsíce
a já si pořád zvykal na nová bydlení a nová místa.
A Ralph byl to jediné, co se neměnilo.
Když máma umřela,
našel jsem ho u ní v krabici, pořád ho schovávala.
Tak jsem si ho vzal sem s sebou.
Je fakt důležitý.
- Jo, je důležitý. - Líbím se mu.
- To je dobře. - Pohlídám ti to.
- Dobře, potkala Bliss Ralphieho? - Ano.
Fajn, už se necítím výjimečně.
- Dneska se mi chce jít domů. - Neblbni.
Myslím to vážně. Já nemůžu.
Mluvila jsem dneska s Micah,
že se sbalím a pojedu domů.
Přestaň!
Co? Já vím, že to zní dramaticky, ale já ti říkám,
že tu nemůžu čekat, až se rozhodneš.
Nemůžu koukat na Bliss, jak ti dělá dortíky.
Víš, jak to bylo těžké?
Vím, kdo jsem. Vím, co chci. Vím, co můžu nabídnout.
Vím, co k tobě cítím a pokud ty si nejsi jistý,
ani po deseti hodinách s Bliss, tak já už nemůžu.
- Měl jsi s ní deset hodin. - Jo.
Čekala jsem na tebe celý den.
Vůbec to nesouvisí s tím,
že bych tě nemiloval.
To s tím nesouvisí.
V čem je mezi námi rozdíl?
Jsem chytrá.
Opravdu si myslím, že jsem chytrá, ale spíš mám selský rozum.
Mám firmu, všechny tyhle věci.
Vím, že nemám zrovna nejvybranější slovník
a neumím to se slovy tak, abych tě ohromila
a Bliss možná jo.
Taky je o hodně starší než já.
Je mi 25 a ona je ti věkem možná blíž
a možná působí víc připravená na manželství,
ale co v hloubi tvého srdce
v Bliss vidíš a ve mně ne?
Chtěla bych to vědět.
S tebou je to jen oheň.
Moc mě přitahuješ.
Mám akorát obavu z toho,
že jsi možná trošičku
krutější než já.
A…
Bliss… Víš, že tě nemá ráda.
To z tebe nedělá špatného člověka.
Pokud si myslíš, že nějaká moje část není laskavá,
nebo snad zlá, tak to se mi snad zdá. Jsem v šoku.
Pokud ze mě máš po našich rozhovorech takový pocit,
tak víc nepotřebuju.
Nech mě domluvit.
Nemyslím si, že jsi zlá.
Myslím si, že pokud ti někdo ublíží,
nebo pokud někdo ublíží někomu, na kom ti záleží,
tak jim ublížíš taky.
To chápu.
Ona neví, kdo jsi.
Já vím, že máš hluboké srdce.
A chci, abys věděla, že podle mě jsi krásná,
protože máš překrásné nitro.
Je mi jedno, jak vypadáš, Zacku.
Je mi fuk, jestli jsi mimoň, šprt, vysokej, malej.
Ať jsi jakýkoli, vždycky si o tobě budu myslet to nejlepší.
Když s tebou mluvím, vím, že mě miluješ.
A je to skutečné, nejsou v tom žádné kličky.
Věřím ti, fakt ti věřím,
což znamená víc než…
Než cokoli.
Je nepochopitelné, že se zamiluješ do dvou.
A je mi jedno, jak vypadají.
Problém je jinde. Irina je trošku nedospělá.
A hraje hry. Takové ty holčičí hry na získání chlapa.
Víš, co myslím. Snaží se vytvořit napětí…
- Jo? - To mě znepokojuje.
Vím, že se něco stalo
a občas můžeš být k někomu slepý.
Bliss Irinu nemá ráda.
A má Irinu za špatného člověka.
Já Irině hluboce důvěřuju a je šílený,
že já moc lidem nevěřím a důvěra je pro mě hodně těžká.
S Irinou je to…
Vím, že by mi vždycky kryla záda.
Bože. Lidi, tohle je šílený.
Jsem fakt šťastná. Jsem opravdu šťastná.
Bylo to smutný. Prý když si vyberu Irinu,
bude vědět, co jsem za člověka.
Je to šílený, ale…
je to důležitý.
S Bliss máme hluboké pouto.
Kurva, miluju její mysl.
Její mysl, to jak přemýšlí…
To je tak moc atraktivní.
Myslím, že až odezní chemie, pořád budeme kamarádi.
Musím se rozhodnout.
Žádná odpověď není dobrá.
Dobře, jdeme na rande!
Miluju tě.
- Užij si to. - Díky. Ty taky.
Ahoj.
Jak se máš?
Dobrý, na 20 minut jsem si zdřímla
a pak uklidila tu zabordelenou kuchyň.
Co ty a bordel?
Kdykoli, Zacku.
Fakt?
- Jsem holka z bordelu. - To věřím.
Víš, co je šílený?
Najal jsem si muralistu, aby mi namaloval obří obraz dvou sov.
Připadám si jako sova. Vím, že je to divný.
- Není! - To je moje zvíře.
Je to moje zvíře.
Moje rodina bude ráda,
že konečně nemám vylízanýho blbce.
Tím bych si nebyl tak jistý.
Můj táta nemá rád nikoho z mých bývalých.
A proč ne?
Co se mu na nich nelíbilo?
Nebyli dost dobří.
Nevím, jestli mému tátovi bude někdy někdo stačit.
- Jo. To se mi už stalo. - Jo.
Rodina partnerky mě odsoudila za to,
v čem a jak jsem vyrostl.
Jsem z toho nervózní.
Dělá mi starosti, že se bojíš přijetí
a vlastně tomu moc nerozumím.
Tvoje rodina pro tebe hodně znamená.
- To pro každého. - Já vím, je to normální.
- Jo. - A jejich názory tě ovlivňují.
O moji rodinu se neboj. Jestli tě nebudou mít rádi,
můj názor to nezmění.
Přijmou tě.
Až tě poznají, určitě si tě zamilují.
Podle mě jsi lepší člověk, než si sám myslíš
a já tě obdivuju. Opravdu, hluboce.
Když se na nás podívám o 20 let později,
vidím vývoj.
A myslím, že bychom spolu žili šťastně.
A budu upřímný. Miluju tě.
Všechno na tobě. Kurva.
Já tebe taky.
Ale když jsme začali mluvit o Irině…
Pochopil jsem, že máte fakt hodně špatný vztah.
Není to tak hrozné. Vážně není. Já jen…
Znepokojilo mě, když jsi řekla,
že kdybych si ji vybral, pochopila bys, co jsem za člověka.
Je pravda, že ty ji znáš jinak.
Já zas znám to, co neznáš ty a naopak.
Prostě vidím věci, které nejsou dobré.
Pokud mi opravdu, doopravdy věříš, tak musíš vědět, že bych…
nebyl v téhle situaci,
pokud bych ji považoval za špatného člověka.
Neříkám, že je špatná, zlato. To neříkám.
Snažím se ti říct, co se mi honí hlavou.
Opravdu moc mi na tobě záleží.
Asi se na to potřebuju vyspat.
Bude to dobrý.
Podle mě, pokud s někým jsi,
tak je to o budování společného života, který bude podle vašich představ.
Prostě si věř, Jo? Jako…
Věřím, že my dva jsme to pravé. Cítím to ve svém srdci.
A tohle je doslova jen začátek všeho.
Je to jen kluk.
Ze setkání s Marshallem se klepu.
Vypadám a voním dobře, mám oholené podpaží.
Vlasy jsou na svém místě.
Jestli je ošklivý, budu naštvaná, ale vyřešíme to.
Ale vím, že je v pohodě. Můj muž je uvnitř dobrý.
Ani mě netrápí, jak bude vypadat.
Sakra. Prostě vím, že až uvidím Jackie,
budu každopádně unešený.
Dřevěná noha, zlatý zub, páska přes oko, cokoli.
Zatraceně, to zvládneš.
Vím, že je šílené to říct a je šílené to slyšet, ale jsem si jistý.
Prostě to vím.
Když řeknu, že jsem si v životě nebyl ničím tak jistý,
myslím to vážně.
Panebože.
Třesu se jako blázen. Je to jen kluk.
Nemám zadek jak Nicki Minaj.
Nemám velký prsa. Jsem tintítko.
Jestli je Marshall horňák, tak je.
Prsa si dá pečený kuřecí.
Panebože, pospěš si.
Přemýšlela jsem o našem prvním polibku.
Myslím, že bude hodně smyslný, jemný a rychlý.
Pokud se mi pokusí do pusy strkat jazyk, tak to teda ne.
A zápach halitózy já poznám, pracuju u zubaře.
Pokud to ucítím, je mezi námi konec,
protože to se nedá vyléčit. To máš do konce života.
- Ahoj. - Ahoj.
Jak se máš?
Vypadáš krásně.
Božínku.
Bez debaty je vším, co jsem si dokázal představit a víc.
Je to nejúžasnější žena na světě.
Cítím, jak ti buší srdce.
Já vím, tluče rychlostí tisíc mil za hodinu.
Jsi překrásná.
Když jsme se políbili,
bylo to…
Upřímně nejlepší chvíle mého života.
No, otoč se. Ukaž se mi.
Ukaž se mi.
Panebože.
Panebože!
- Vezmeš si mě, Jackie? - Jistěže si tě vezmu.
Panebože.
Ach bože. Já se klepu.
Panebože!
Panebože.
Marshall je na úrovni.
Je na úrovni, je elegantní, v obleku vypadá dobře.
Jeho energie stříká ze všech jeho pórů.
Je v tom vše, v co jsem doufala.
Opravdu je v tom vše, v co jsem doufala.
Tohle je pro mě dobrý chlap.
Uvidíme se.
Koukej…
Předveď se.
Ukaž, jak chodíš. Jak se hýbeš. Jo.
Tak jo, rozjeď to. Ukaž se mi.
Už mě znáš.
Pozdrav prstýnek.
Vidím tě, holka.
- Jsi v pořádku? - Mám jen… Je to síla.
- Je toho tolik. Jsem opilá z nadějí. - Je toho na mě moc.
- Dobré, nebo špatné? - Obojí?
Nechci, aby tu byla nevraživost.
Chci, aby to skončilo štěstím.
A bude to těžké za všech okolností.
Podle mě je zmatený.
Všichni se v tom plácáme.
Nevím, jo.
Líbí se mi, je to těžký.
To je v pohodě, jen chci začít znovu, aby mezi námi byl klid.
On si to musí vyřešit a tohle mezi námi mu nepomáhá.
Buďme v pohodě nejen kvůli němu, ale i kvůli nám. To je celý.
Díky, žes mě vyslechla.
Myslím, že jsi skvělá. Co se má stát, to se stane.
- Nebudu tě vnímat negativně. - Nápodobně.
Tohle není já versus Irina.
Jde o Zacka a o mě, případně o Zacka s Irinou
a já se nenechám zatáhnout do malicherných šarvátek.
Nedokážu ukázat na konkrétní věc.
Tón jeho hlasu, přítomnost jeho…
ducha, nebo co to na druhé straně je.
Pokud se ptáte, zda se dá zamilovat,
aniž byste toho druhého viděli,
tak rozhodně. Ano.
Skoro jsem nespala.
Ráno jsem se ale probudila v dobré náladě a s klidem.
A mrzí mě, jak jsem se včera chovala.
Nemůžu být dokonalá a opravdu si tě vážím jako člověka…
Vím, že tě to hodně trápí, chtěla jsem ti to ulehčit
a vidím, jak se to snažíš mezi mnou a Irinou urovnat.
Ráno jsem si ji vzala stranou
a promluvily jsme si. Shodly jsme se, že chceme tvé štěstí.
A já mám pocit, že tohle musím udělat i pro sebe.
Chci ti něco přečíst.
„V dospělosti potkají lidi, kteří se zamilují do falešných já,
ale ta láska nepřetrvá.
Pravá láska má moc vykoupit. Láska nás zachrání.“
Bliss.
Jsi úžasná.
Jsi geniální. Staráš se. Jsi…
Panebože.
Rozcházíš se se mnou?
Jo.
Mám tě moc rád.
Já tebe taky a jsem ráda, že jsem tě mohla poznat.
A doufám, že… se ti podaří najít tvé štěstí.
Promiň.
Přeji ti hodně moc štěstí.
- Já tobě taky. - Díky.
Miluju tě.
Bez ohledu na to, jak jsem se rozhodl,
zlomí mi to srdce.
To neznamená, že nejsem zamilovaný do Iriny.
Znamená to, že mě bolí
říkat Bliss…
že jsem se rozhodl.
Vybral jsem si Irinu,
protože jí věřím nejvíc.
To nic.
Takže si vybere Irinu?
Neptala jsem se ho.
Zkoušela jsi bojovat?
Hele…
Co s tím nadělám?
Mám pocit, že jsem bojovala dost. Opravdu.
A on se prostě rozhodl.
Nejde o to, že bychom se neměli rádi.
Řekl mi, že mě miluje. Jenom nejsem jeho žena.
On ví, jak to cítím já. Nebudu tam ale sedět a říkat mu,
že se rozhoduje špatně. To mu přece neřeknu.
Chci být s člověkem, který si bude naprosto jistý,
že chce být se mnou
a já ho nebudu muset přesvědčovat.
On přece nedělá chybu. Tohle je správná volba pro něj.
- Jo. - Takhle to cítí, takže…
Takže…
Mám na sobě dnes něco zvláštního.
Vždycky nosím černé džíny.
Když jsem sem přišel, měl jsem všechny outfity s černými džíny.
Patří ke mně.
A ráno jsem se probudil a uvědomil si, že nemůžu žádné z nich najít.
A to zvláštní je,
že jsem si oblékl světlé khaki kalhoty, podíval se do zrcadla
a došlo mi, jak dobře to vypadá. A že se mi to líbí.
A je zajímavý, že mezi námi to bylo takové…
Oba jsme určitě přišli
s jasnou představou o tom, jak to má ideálně probíhat.
Jak šel čas…
posunuli jsme se od ideální představy k tomu, co opravdu potřebujeme.
Jde o to,
že nic není dokonalé.
Dokonalost není reálná.
A pokud jsem od tebe něco pokaždé dostal,
tak když jsi vešla do buňky,
ukázala jsi mi svou nejlepší možnou verzi a nejlepší reálnou verzi.
Takže, Chelsea Lauren Griffinová…
- Chystám se pokleknout. - Panebože.
Celé ráno jsem přemýšlel, na které. Pořád nevím.
- Snad to trefím. - To je jedno.
Ale…
Těším se, až se vedle tebe budu každý den probouzet
a nebudu řešit, jak být dokonalí,
ale budu vždy myslet na to, jak opravdoví můžeme být.
Takový život chci.
To je pro mě dokonalý život.
Stojíš na druhé straně stěny
a já se tě chci zeptat,
jestli by sis mě vzala.
- Můžu říct pár slov? - Prosím.
Mám pocit, že náš milostný příběh, byl ten nejhezčí ploužák.
Bylo to…
bezpečné, měkké, zdravé a milující.
A ty jsi…
úžasný člověk.
Jsi úžasný syn.
Jsi úžasný bratr, kamarád, strýček.
- A hádej co? - Co?
Nemůžu se dočkat, až přidám „manžela“.
- Jako fakt? - Tisíckrát ano!
Panebože, ano.
Bude mi velkou ctí
stát se tvojí ženou.
- Miluju tě. - Miluju tě.
Když jsme se tu poprvé setkali,
řekl jsem ti, že jsem bezdomovec
a že žiju v podchodě.
A bylo ti to jedno.
Nevím, jestli jsi věděla, že vtipkuju.
Poznal jsem, že je na tobě něco výjimečného.
A po tom všem, čím jsme si tu od začátku prošli,
jsem tě mohl pomalu poznávat blíže a hlouběji.
Uviděl jsem ženu, jakou v hloubi duše jsi.
A vím, že to se mnou nikdy nevzdáš,
ať by to bylo jakkoli zlé.
Napsal jsem ti písničku.
- Dobře, jsem připravená. - Vážně?
Ano.
Tak jo.
Rozpadal jsem se v bolestech,
ten nejsmutnější muž v plamenech.
Leželi jsme v buňkách,
já věděl, že je to fakt.
Rozhodla ses mi srdce brát.
Našla sis mě sama
a já nešel k lásce klíč.
Irino, zbavilas mě mého smutku.
Miluju tě.
Navždy a pořád.
Až do konce života.
Irino.
Chci s tebou strávit zbytek života.
Vezmeš si mě?
Zacku.
Mám v hlavě milion myšlenek,
ale myslím jen na to, že se těším, až s tebou změním svět.
A s nikým jiným si to ani neumím představit.
Nejsnadnější ano mého života.
Miluju tě.
Já tebe taky.
Tak zítra.
Tohle je jedna z nejdůležitějších chvil mého života.
Probudila jsem se nadšená jako ještě nikdy.
Lepší než Vánoce.
Dnes totiž poprvé uvidím svého snoubence. Obejmu ho a přivoním si k němu.
Přišla jsem do experimentu
a neznala ten hluboký pocit, o kterém manželské páry mluví.
Takové to „To poznáš.“ A teď jsem to poznala.
Já a Kwame si rozumíme na úplně jiné úrovni.
Naše duše se k sobě dokonale hodí.
Díky tomuto experimentu jsem si uvědomil, že je důležité najít někoho,
kdo má stejné cíle jako vy.
Cesta se bude klikatit všemi směry, předem její směr neznáte.
Všichni ale doufáme v to samé. Ve šťastný konec.
Tak jo. Jdeme poznat manžílka.
Já jsem se svým vzhledem spokojená, ale bude mě považovat za krásnou on?
Snad ano.
Nevím, jestli jsem jeho typ. Z fyzického hlediska.
A pokud nejsem jeho typ, tak se jeho typem snad stanu.
Nechci už hádat, jaké to je.
Chci to vědět. Chci ho vidět, cítit.
Přivonět k němu. Políbit ho.
Páni.
- Panebože. Ahoj. - To se podívejme.
Panebože.
- Páni. No to se podívejme! - Nápodobně!
- Páni! Ahoj. - No vida!
Zdravím. Tak jo.
- Líbí se ti to? - Celý to zbožňuju.
- Je šílený, že vypadáš ještě líp… - Jo, já musím zavírat oči…
- Ještě líp? - Ještě líp.
Tohle je teda něco.
Je moje… Žiju?
Je tohle skutečné?
Když se dvě duše přitahují a seznámí se tak jako my dva?
To je splnění mých nejšílenějších snů.
Tohle je… To není…
Páni.
- V pohodě? - Jo.
Na Mexiko se rozhodně těším.
Já taky. Bude to zábava.
Miluju tě.
Já tebe taky.
Panebože.
Panebože. Tak jo. Páni.
Představoval sis mě takhle?
Panebože. Ty jsi… Moment.
Počkej, vsedě? Stoupneme si.
- Měli bychom. Promiň, nemůžu… Páni. - Tak jo.
- Asi bys měl pokleknout. - Bože máš pravdu.
Pamatuj, kdo z nás dvou je víc sexy?
Tam nebudeme zatím zabíhat.
Dobře! Jó! Tak jo.
Když jsem teď viděl všechno,
vezmeš si mě?
Dobře, počkej.
Alexi Kwame Owusu
Ansah Appiahu.
Jo!
Páni.
Líbí se ti?
Já to věděl. Když jsem ho viděl, věděl jsem, že je pro tebe.
Panebože.
Panebože!
Panebože. Moc se mi líbí. Miluju tě.
Poslechl jsem své srdce a intuici.
A obojí mi radilo zkusit to s Irinou.
Díky ní se cítím milovaný a cítím se tak od našeho seznámení.
Při rozhovorech s ní se cítím výjimečně.
Chci si vzít někoho, kdo si mě chce vzít, protože milují, co jsem za člověka.
A Irině je úplně ukradené, jak jsem úspěšný.
Je jí ukradené, kolik vydělávám peněz, co dělám za práci.
Ať se stane cokoli, jí můžu věřit.
To jsem hledal.
Když přemýšlím o tom, jakou lásku hledám, tak šíleně vášnivou.
Chci být šíleně zamilovaná, nebo vůbec nic.
A tu šílenou, vášnivou zamilovanost cítím se Zackem.
Když myslím na budoucnost s ním, myslím na někoho, s kým můžu žít
a miluju, že s ním můžu být sama sebou.
V hlavě o něm nepochybuju.
Proto jsem z něj tak nadšená.
Mohlo by to být do konce života.
A zním naprosto šíleně, když tohle říkám. Zní to ujetě.
Já ale vím, jak se cítím.
Ježíši.
Těším se a jsem nervózní z našeho prvního osobního setkání.
Vytvořili jsme mezi námi hluboké, intimní pouto,
hodně nám na sobě záleží, ale aktuálně známe jen své hlasy.
Netuší, jak vypadám. Neví, jak jsem vysoký,
jakou mám barvu vlasů a barvu pleti.
Jak znám Irinu, nebude na tom záležet.
Nevím, co od Zacka čekat.
Promýšlela jsem nejhorší možné scénáře a myslím, že většinu z toho zvládnu.
Vím, že mám se Zackem vztah, takže se toho moc nebojím.
Snad budou jeho první slova: „Ty kráso!“
Myslím, že jsem krásná, ale pokud nejsem jeho typ…
Může si najít jinou.
Prostě ho jen chci vidět. Zbytečně moc o tom přemýšlím.
Takže nevím. Uvidíme, až ho uvidím.
Překlad titulků: Zuzana Matějková