Те, що Майка вирішила провести решту життя зі мною,
не бачивши мене раніше,
це щось чарівне, і я не повністю вірив,
що таке буває.
Чи психологічна любов — це все, що потрібно для тривалих стосунків?
Найбільше мене хвилює її зовнішність
і що вона відчуває,
бо зрештою ти замислюєшся,
чи вона тебе приваблює, і чи ти хочеш її поцілувати.
У шлунку все перевертається.
Я ніколи в житті так не нервувала.
Боже.
Єдине, що змусило б мене піти від нареченого,
це розчарування на його обличчі.
Гадаю, що такий удар по его, знищив би мене.
Боже мій.
Що?
Минула ціла вічність.
Я думав, що втрачу свідомість. Боже мій.
Боже мій! Це було божевільне відчуття.
-Привіт! -Привіт. Це так дивно.
Боже мій. Це так дивно! Привіт! Боже, я чую твій голос.
-У мене руки тремтять. -У мене теж.
Якого біса? Привіт.
Вона чудово пахла. У неї гарне волосся та очі,
ідеальний макіяж і сукня.
І я дуже хочу піти звідси з нею прямо зараз.
Гадаю, порядок дій має бути таким.
Скоротіть інтерв'ю. Ходімо.
-Ти такий гарний. -Дякую. Ти вродлива.
-Дякую. -Ти справді вродлива.
Боже мій.
-Я так нервую. -Я досі нервую.
Боже, як дивно чути твій голос, бачачи обличчя.
Лише за чотири тижні я вийду заміж і…
Це божевілля.
Я почуваюся дитиною.
Я не можу припинити всміхатися. Це дивне відчуття.
Тобі здається, що ти сидиш зі мною чи з новою людиною?
-Бо мені здається, що це нова людина. -Так, я не хотів цього казати.
Якщо чесно, усе гаразд.
Так, у мене було відчуття, що це буде інакше,
але це поєднання обох… Думаю, це із часом прийде.
Чудово. Не все одразу, Поле.
Боже мій. Як дивно тебе бачити.
Сподіваюся, дивно в хорошому сенсі.
Так, звісно.
Я дуже рада.
Це була одна з найкращих митей мого життя. Гадаю, усе розвиватиметься.
Бувай.
Це лише початок нашої історії. Так має бути.
Я вся зіпріла.
ЛЮБОВ СЛІПА
ЖИТЛО ЖІНОК
Добре.
Я розривалася між Джошем і Маршаллом,
але Маршалл сказав:
«Слухай, це моя дівчинка. Вона повернеться зі мною, це все».
Я не хотіла бачити Джоша після цього,
бо Маршалл — кращий вибір для мене. Він допоможе мені вирости.
Він емоційно доступний, упорається з моїми тараканами й моїм норовом.
Він знає, як пересвідчитися, що мені добре й що я почуваюся впевнено
щоразу, коли виникають сумніви.
Тож мені доведеться попрацювати, якщо я буду з Маршаллом.
Джош підійшов і почав усе пояснювати,
а я просто: «Ага, так».
Він не піде звідси з тобою. Це все, що я знаю і що мене цікавить.
Ось так.
Я рада, що ти так відреагував, бо це показало, що тобі не байдуже.
Джош — доросла людина. Він упорається зі своїми емоціями.
-У нього все буде добре. -Так.
Я рада, що ти вибрав мене.
Джекі, ти подобаєшся мені з першого дня.
І…
Із цієї миті я обіцяю, що так буде й надалі.
Я кохаю тебе,
а я навіть не бачив твого обличчя, і це божевілля.
Ти — вітер у моїх вітрилах.
Ти роздмухуєш моє полум'я і кидаєш мені виклик стати кращим.
Ти зробиш мене найщасливішою людиною…
на цій планеті…
якщо вийдеш за мене. Ти вийдеш за мене, Джекі?
Звісно, я вийду за тебе. 1000 відсотків.
У кожній душі, у кожному світі, у кожному житті
я буду з тобою, обіцяю.
Мені кортить почати наше спільне життя.
-Ми заручені. -Ми заручені!
Побачимося завтра, друже.
-Бувай! -Побачимося завтра. Бувай.
Я заміжня…
ЖИТЛО ЧОЛОВІКІВ
Ми не чекали реакції. Ми знали, що відбувається.
П'ять, шість, сім, вісім.
Ти робиш це чоловікам? Бо, чорт забирай.
Так.
Чорт, Челсі.
Я щодня дбаю про чоловіка. Я йому скажу.
-Чорт, Челсі. -Дівчино!
Челсі пішла з…
Знаєш, я сам не можу в це повірити.
Я шокований тим, як мені подобається ця дівчина.
Вона мені подобається. Люблю з нею розмовляти.
-З Челсі? -З Челсі!
-Ого. -Знаю!
Бро, я ніколи не бачив цю дівчину,
і в мене ніхто так не закохувався. Це дико.
Це приємне відчуття. Так і має бути.
-Це найкращий час мого життя. -Так.
Виходь за мене.
Вийди за мене, будь ласка.
Минулого тижня в нас обох багато що сталося.
Я люблю в тобі те,
що ти завжди розповідаєш про свої почуття до мене
й що ти впевнена в собі
та в тому, ким ми можемо бути.
Це якості, які я довго шукав у партнерці.
-Це не перегони. -Так.
Але мені подобається, що ти пробуджуєш у мені.
Не думаю, що я коли-небудь відчувала такий спокій завдяки комусь.
Усе моє тіло тремтить і вібрує, а серце виривається з грудей,
я кажу: «З ним усе буде добре».
-Це наче провести рукою по воді. -Так.
Мені подобається наше гарне повільне вібрування.
Це одна з найкрасивіших речей, учасником і свідком яких я була.
Так.
Тож я попросив принести гітару.
Кваме. Ой! Моє серце тріпоче.
Ти мила.
Ти милий.
-Ми зараз складемо пісню. -Добре.
Гаразд? Тож ми назвемо її…
Ми назвемо її «Щось справжнє».
-Добре? -Добре.
Ти співатимеш приспів.
-Подивлюсь, як усе піде. -Гаразд.
Отже, буде так…
Тут вступаєш ти…
Мені потрібно щось справжнє
Приєднуйся.
Я хочу щось справжнє
-Клас. -Клас!
Я хочу щось справжнє
Гаразд, продовжуй.
Я хочу щось справжнє
Вона сказала, що кохає мене
Я хочу показати їй зараз
Вона сказала, що доведеться Чекати кілька днів
Але я хочу показати їй зараз
Дівчино, можеш відчути Мою присутність крізь ці стіни
Якщо я буду поруч із тобою Якщо ти колись спіткнешся і впадеш
Я схоплю тебе Візьму тебе туди, де ми залишимось
Відвезу тебе на пляж І ми лежатимемо на піску
Я сказав щось справжнє
Я хочу щось справжнє
Мені потрібно щось справжнє
Я хочу щось справжнє
-Гаразд, це наша коротка пісня. -Боже! Це було так класно.
У мене відібрало мову!
-Ти мила. -Гарно.
-Сподіваюся, з того боку звучить краще. -Я мила, хоч я кричу?
Музика робить щось зі мною.
Це було дуже мило.
Боже мій.
Це було неймовірно. Дякую.
Так.
ЗАК, 32 АДВОКАТ
-Чорт. -Пелюстки троянд. Вони тут.
Ти постаралась.
Це так банально, але все одно мило.
ІРИНА, 25 ВЛАСНИЦЯ БІЗНЕСУ
Ти отримала Ральфа?
Чекай! Це так мило.
Так. Це не подарунок. Ти не можеш його залишити.
Жодних обіцянок. Ти маєш побачити мене, перш ніж я його віддам.
-Помовч. Залиш його там. -Чекай, це так мило!
Так мило!
Історія Ральфа… Він був у мене з трьох років.
У дитинстві в мене не було стабільності.
Я переїжджав кожні три місяці
і завжди був у новому будинку, новому місці, і…
Ральф єдиний, кого я брав зі собою всюди.
Коли мама померла, я…
Я знайшов його в коробці, яку вона зберігала.
Тож я вирішив узяти його зі собою ще в одну подорож.
Чекай, він особливий.
-Так, він особливий. -Гадаю, я йому подобаюся.
-Це добре. -Я збережу його для тебе.
-Блісс теж зустрічалася з Ральфом? -Так.
Я більше не відчуваю себе особливою.
-І я хочу сьогодні додому. -Годі!
Я серйозно. Я не можу робити це.
Розмовляючи з Майкою, я сказала: «Збираю валізу. Я готова їхати додому».
Годі!
Що? Знаю, це звучить драматично, але маю сказати,
що я не можу чекати, поки ти скажеш «так» чи «ні».
Я не можу дивитись, як Блісс готує тобі кекси.
Знаєш, як це важко?
Я знаю, хто я. Я знаю, у що я вірю. Я знаю, що я можу дати.
Я знаю, що я відчуваю з тобою, і якщо ти не впевнений у цьому
після десятигодинного побачення з Блісс, я нічого не можу зробити.
-Ти провів десять годин із нею. -Так.
Я весь день чекала на розмову з тобою.
Це не значить, що я…
не люблю тебе.
Це не те.
У чому різниця між мною і Блісс? Я знаю, що я розумна.
Я справді вважаю себе розумною, але більше кмітливою.
У мене є бізнес та все інше.
Я знаю, що в мене не найкращий словниковий запас,
чи якісь модні слова, які я кажу тобі, щоб вразити, мабуть, у Блісс це є.
Вона ще й старша за мене.
Мені 25, а вона, мабуть, ближче до твого віку,
і, може, ти вважаєш, що вона краще підходить на роль дружини.
Але глибоко в душі,
що ти бачиш у Блісс, чого не бачиш у мені?
Я б хотіла знати.
Зв'язок із тобою — це просто вогонь.
Мене так тягне до тебе.
І я думаю, що мене турбує те, що, на мою думку,
ти трохи
зліша за мене.
І…
Ти не подобаєшся Блісс.
Це не робить тебе поганою людиною.
Якщо ти думаєш, що в мені є щось недобре чи зле, як ти сказав.
Я не вірю, що ти це сказав, це трохи шокує.
Якщо в тебе такі відчуття після наших розмов,
то мені цього достатньо.
Дозволь закінчити.
Я не думаю, що ти зла.
Думаю, якщо хтось скривдить тебе
або когось, хто тобі небайдужий,
ти скривдиш його у відповідь.
Я розумію це.
Вона не знає, хто ти.
Я знаю, що в тебе добре серце.
І я хочу, щоб ти знала, що я вважаю тебе дуже гарною,
бо я вважаю, що ти неймовірно гарна всередині.
Мені байдуже, який вигляд ти маєш, Заку.
Мені байдуже, чи ти бовдур, чи ботан, чи високий, чи низький.
Попри все, я хочу, щоб ти знав, що я завжди захоплюватимусь тобою.
Коли я розмовляю з тобою, я знаю, що ти мене любиш.
Це по-справжньому, без жодних умов.
Я довіряю тобі, справді довіряю тобі,
це означає більше, ніж…
будь-що інше.
Важко зрозуміти, як можна кохати двох людей.
І мені байдуже, який вигляд вони мають.
Думаю, справа в цьому. Ірина трохи незріла.
Вона грає в ігри, дівчачі ігри, намагаючись завоювати чоловіка.
Ти знаєш, про що я. Вона намагається створити напруженість.
-Так? -Мене це турбує.
Я знаю, що сталось якесь лайно,
іноді можна закривати на когось очі.
Блісс не любить Ірину.
Блісс вважає Ірину поганою людиною.
Я глибоко довіряю Ірині, і це божевілля,
бо я довіряю не багатьом людям, і довіра мені дуже важко дається.
З Іриною це наче…
Здається, вона підтримуватиме мене на кожному кроці.
Господи. Це божевілля.
Я дуже щаслива. Я по-справжньому щаслива.
Було сумно. Вона сказала: «Якщо ти вибереш Ірину,
це покаже, яка ти людина».
Це жахлива річ, але…
це важливо.
У нас із Блісс надзвичайно глибокий зв'язок.
Чорт, я в захваті від її розуму й способу мислення, це наче…
Це до біса привабливо.
Гадаю, коли хімія згасне, ми будемо хорошими друзями.
Мені треба прийняти рішення.
Немає хорошої відповіді.
Ходімо на побачення!
-Люблю тебе. -І я тебе.
-Розважайся. -Дякую. Ти теж.
Привіт.
Як справи?
Усе добре. Я поспала 20 хвилин,
а потім прибрала на кухні, бо вона була така брудна.
Ти брудна?
Я завжди брудна, Заку.
Справді?
-Я брудна дівчинка. -Упевнений, що це так.
Хочеш почути щось занудне?
Я найняв мураліста, щоб той намалював мені величезну картину з двома совами.
Я почуваюся совою. Знаю, це дивно.
-Це не… -Це моя тварина.
Це моя тварина.
Моя сім'я скаже:
«Блісс, нарешті це не тупий дурень».
Я б не був таким упевненим.
Мій тато не любить моїх колишніх.
Чому?
-Що йому не подобається? -Вони просто недостатньо хороші.
Не знаю, чи тато вважатиме когось достатньо хорошим для мене.
-Так. Зі мною таке вже траплялося. -Так.
Коли родина засуджувала мене
через те, як я виріс і як мене виховали.
Я нервую через це.
Мене турбує, що тебе хвилює прийняття,
і я не розумію цього, справді.
Твоя сім'я для тебе дуже важлива.
-У всіх так. -Я знаю. Це нормально.
-Так. -І їхня думка вплине на тебе.
Не хвилюйся за мою родину. Якщо ти не сподобаєшся їм,
це не змінить моїх почуттів до тебе.
Але вони приймуть тебе.
Коли вони познайомляться з тобою, я вірю, що вони тебе полюблять.
Гадаю, ти краща людина, ніж ти думаєш про себе,
і я в захваті від тебе. Справді.
Коли я уявляю нас за 20 років,
я думаю, що все вийде
і в нас буде щасливе спільне життя.
Я буду чесним. Я люблю тебе.
Усе в тобі… Чорт.
Я теж тебе люблю.
Але… коли ми почали говорити про Ірину…
я розумію, що у вас дуже погані стосунки.
Усе не так уже й погано. Справді. Я просто…
Мене хвилюють твої слова про те,
що якщо я виберу її, то це покаже, який у мене характер.
Ти правий, що знаєш її по-іншому.
Я бачу її не так, як ти. А ти — не так, як я.
Я просто бачу погані речі, чесно.
Якщо ти справді віриш у мене, ти маєш знати, що я б не був…
у такому становищі,
якби думав, що Ірина — погана людина.
Я не кажу, що вона погана людина. Я цього не кажу.
Я намагаюся розповісти все, що в мене в голові.
Ти справді небайдужий мені.
Думаю, мені треба переспати із цим.
Усе буде добре.
Для мене, коли ти з кимось,
ти будуєш спільне життя так, як хочеться.
Просто довіряй собі, розумієш? Наче…
Я відчуваю, що ми з тобою ідеальна пара. Я відчуваю це в душі.
І це буквально лише початок усього.
Просто хлопець.
Мені паморочиться від зустрічі з Маршаллом.
У мене гарний вигляд, запах. Я поголила пахви.
Волосся не стирчить.
Якщо він потворний, я засмучусь, але ми впораємося.
Я добре знаю свою крихітку. Я знаю, що він хороша людина.
Мене наразі не хвилює, який він має вигляд.
Чорт. Я просто знаю, що щойно побачу Джекі,
я буду вражений, попри все —
протез, золотий зуб, накладка на око, що завгодно.
Чорт, ти впораєшся.
Це дико казати й чути, але це непорушне відчуття.
Я просто знаю.
Коли я кажу, що ніколи в житті не був таким упевненим,
так і є.
Боже мій.
Я тремчу. Він просто хлопець.
У мене немає великої дупи Нікі Мінаж. У мене немає великих грудей. Я худа.
Якщо Маршаллу потрібні груди,
він може купити курячі грудки.
Боже, швидше.
Я думала про наш із Маршаллом перший поцілунок.
Думаю, це буде дуже чуттєво, дуже ніжно, дуже швидко.
Якщо він захоче мене поцілувати з язиком, я скажу: «Ні».
Я знаю, що таке галітоз. Я працюю в стоматології.
Якщо я відчую його, це все.
Це не лікується, це до кінця життя.
-Привіт. -Привіт.
Як ти?
Ти прекрасна.
Господи.
Без сумнівів, у ній є все, що я міг уявити.
Гадаю, вона найдивовижніша жінка у світі.
Я відчуваю, як б'ється серце.
Я наче пройшла півтори тисячі кілометрів за годину.
Ти прекрасна.
Коли ми поцілувалися, це був…
Це був…
Найкращий момент у моєму житті.
Покрутись. Дай подивлюся.
Я хочу побачити тебе.
Боже мій.
Боже мій!
-Ти вийдеш за мене, Джекі? -Звісно, я вийду за тебе.
Боже мій.
Боже. Я тремчу.
Боже!
Боже мій.
Маршалл належить до вищого класу.
Це вищий клас. Він елегантний. Йому личить його одяг.
Його енергія впадає в око.
Він має все, що я думала.
Буквально, він має все, що я думала.
Це хороший чоловік для мене.
Побачимося.
Краще…
Попрацюй.
Покажи, як ти ходиш, як ти рухаєшся. Добре.
Попрацюй ще. Покажи їм.
Ти вже знаєш.
Похвала за обручку, похвала тобі.
Я бачу тебе, дівчинко.
ЖИТЛО ЖІНОК
-Ти в порядку? -У мене просто… Це обтяжує.
-Це занадто. Я божеволію від надії. -Мене переповнюють почуття.
-Добрі чи погані? -І ті й інші.
Я не хочу, чогось нехорошого.
Я хочу, щоб усе закінчилося щастям.
І це буде важко, незважаючи ні на що.
Думаю, він заплутався. Ми повсюди, розумієш?
Не знаю.
Він мені теж подобається. Це точно важко.
Нічого. Я хочу почати спочатку, та щоб між нами був мир.
Він проходить через це все, і те, що між нами, завдає йому болю.
Будьмо спокійними не лише для нього, а й для нас. Це все, що я хотіла сказати.
Дякую, що вислухала й поговорила зі мною.
Я високої думки про тебе. Хай буде, що буде.
-Я ніколи не ображатимуся на тебе. -Аналогічно.
Це не про мене й Ірину,
а про нас із Заком або про Зака й Ірину.
Я не братиму участі в дріб'язкових чварах із нею.
Я навіть не знаю, що це.
Його тон голосу чи присутність…
його духу, чи що б там не було,
Якщо питання в тому, чи можна закохатися, не побачивши когось.
Звісно. Так.
Я майже не спала минулої ночі.
Я прокинулась і відчула мир і спокій цього ранку.
Вибач за вчорашню поведінку.
Я не буду ідеальною. Я поважаю тебе як людину, і…
заради тебе. Я знаю, що тобі важко,
і я відчуваю, що ти намагаєшся врегулювати все між мною та Іриною.
Хочу сказати, що сьогодні вранці я відійшла з нею в сторону,
ми поговорили й погодилися, що бажаємо тобі щастя.
Я відчула, що маю зробити це для себе, а також для тебе.
Я хочу тобі дещо прочитати.
«У дорослому житті вони зустрічаються з людьми, які люблять їх несправжніх,
ця любов ненадовго.
Справжня любов має силу спокутувати. Любов рятує нас».
Блісс.
Ти неймовірна.
Ти геніальна. Ти небайдужа. Ти…
Боже.
Ти розриваєш стосунки зі мною?
Так.
Я справді люблю тебе.
Я теж тебе люблю, і я дуже вдячна, що зустріла тебе.
Сподіваюся, ти… знайдеш своє щастя.
Вибач.
Бажаю тобі всього найкращого.
-Тобі теж. -Дякую.
Я люблю тебе.
Гадаю, кого б я не вибрав,
моє серце розірвалося б.
І це не означає, що я не кохаю Ірину.
Це означає, що мені було боляче,
коли я мав сказати Блісс…
що прийняв рішення.
Я вибрав Ірину,
бо я їй найбільше довіряю.
Усе гаразд.
То він вибрав Ірину?
Я не запитувала його.
Ти намагалася боротися?
Тобто…
Що я маю робити?
Здається, я боролася. Справді.
І він прийняв рішення, розумієш?
Справа не в тому, що ми не любимо одне одного.
Він сказав, що любить мене. Просто… Я не його дружина. Тож…
Він знає, що я відчуваю. Але я не сидітиму тут і не казатиму:
«Це неправильне рішення». Я так не зроблю.
Людина, з якою я буду, знатиме це глибоко в душі
й вибере мене, і я не повинна буду казати: «Ти робиш помилку».
Бо він не робить помилку. Це правильний вибір для нього.
-Так. -Він так почувається, тож…
Тож…
в моєму одязі сьогодні кумедно те, що…
Я завжди ношу чорні джинси.
І коли я приїхав сюди, весь мій одяг був із чорними джинсами.
Це моє.
А сьогодні вранці я прокинувся і зрозумів, що не можу знайти чорні джинси.
Божевільно те, що
я вдягнув пару світло-коричневих штанів, подивився в дзеркало й сказав:
«Знаєш що? Гарно. Мені подобається».
І божевілля в тому, як у нас усе було…
Упевнений ми обоє прийшли сюди,
знаючи, якою має бути ідеальна ідея, думка чи процес.
З плином часу…
ми перейшли від того, що є ідеальним, до того, що нам потрібно.
Бо річ у тому, що…
ніщо не ідеальне.
Бо те, що ідеальне, — не справжнє.
Я знаю, що ти показувала мені, щоразу
коли ми заходили сюди,
найкращу версію себе й найкращу версію справжньої себе.
Отже, Челсі Лорен Гріффін…
-Я стаю на коліно. -Боже мій.
Я намагався зрозуміти, на яке саме. Я досі не знаю.
-Ми дізнаємося, чи я виберу правильне. -Байдуже.
Але…
Я буду радий прокидатися поруч із тобою щодня
і не хвилюватися про те, як бути ідеальними,
але завжди думати про те, наскільки справжніми ми можемо бути.
Я хочу такого життя. Це ідеальне життя для мене.
Отже, поки ти стоїш по той бік стіни…
я хочу запитати тебе…
чи ти хочеш вийти за мене.
-Можна сказати кілька слів? -Будь ласка.
Здається, наша історія кохання була найкрасивішим повільним танцем.
Вона була…
безпечною, ніжною, здоровою і сповненою любові.
А ти…
неймовірна людина.
Ти неймовірний син.
Ти неймовірний брат, друг, дядько.
-Але знаєш що? -Що?
Не дочекаюся, коли додам до цього списку «чоловік».
-Справді? -Тисячу разів так.
Боже, так.
Для мене велика честь
бути твоєю дружиною.
-Я кохаю тебе. -Я кохаю тебе.
Коли ми вперше зустрілися тут, у кімнатах…
я сказав, що я бездомний
і живу в підземному переході.
А тобі було байдуже.
Не знаю, чи ти знала, що я жартую, але…
Я знав, що в тобі є щось особливе.
Після всього, що ми пережили тут…
Ірино, я повільно пізнавав тебе все глибше й глибше.
І я побачив жінку, якою ти є в душі.
І я знаю, що ти ніколи не кинеш мене,
як би погано не було.
Я написав тобі пісню.
-Гаразд, я готова. -Правда?
Так.
Гаразд.
Мені було боляче розриватися
Найсумніший хлопець, якого можна знайти
Коли ми були в кімнатах
Я знав, що все по-справжньому
Ти вкрала моє серце
Ти знайшла мене самотнього
Я знайшов камінь красномовства
Ірино, ти забрала мій смуток
Я кохаю тебе
Навіки вічні
Так буде завжди
Ірино.
Я хочу провести з тобою решту життя.
Ти вийдеш за мене?
Заку.
У мене в голові мільйон думок,
але я можу думати лише про те, що мрію змінити світ із тобою.
Я не уявляю нікого іншого, з ким я б могла зробити це.
Найлегше «так» у моєму житті.
Я кохаю тебе.
І я тебе.
До завтра.
Це один із найважливіших моментів у моєму житті.
У мене зранку так паморочилося в голові, як ніколи в житті,
краще ніж у різдвяний ранок,
бо я вперше побачу нареченого, візьму його за руку, відчую запах.
Я прийшла на цей експеримент,
не розуміючи, про що говорять подружні пари, кажучи:
«ти просто зрозумієш», тепер я знаю це.
Ми з Кваме просто піднімаємо одне одного на інший рівень.
Наші душі підходять одна одній на неймовірному рівні.
Під час проєкту я зрозумів, що основне це знайти людину,
у якої така сама мета, як і в тебе.
Ми рухатимемося ліворуч і праворуч. Неможливо передбачити напрямок,
але в нас однакові сподівання: щастя наприкінці цього всього.
Уперед на зустріч із чоловіком.
Я впевнена у своїй зовнішності, але чи вважатиме він мене гарною?
Сподіваюся.
Не знаю, чи фізично я його тип.
Якщо я не його тип, сподіваюся, що я стану його типом.
Хочу припинити діяти навмання.
Я просто хочу знати. Я хочу його побачити, відчути.
Хочу відчути його запах і поцілувати.
Ого.
-Боже мій. Привіт! -Господи, ти диви!
Боже мій.
-Ого. Нічого собі! -Нічого собі!
-Ого! Привіт. -Нічого собі!
Привіт. Добре.
-Подобається? -Мені все подобається.
-Дивно, що ти виглядаєш ще краще… -Я заплющую очі й кажу: «Добре!»
-Навіть краще? -Так.
Це щось інше.
Моє… Я жива?
Це по-справжньому?
Коли дві душі притягуються одна до одної, вони зустрічаються так, як ми?
Це здійснення моїх найсміливіших мрій.
Це… Це не…
Боже.
-Усе добре? -Так.
Я точно чекаю на Мексику.
Я теж. Буде весело.
Я кохаю тебе.
Я тебе теж.
Боже мій.
Боже мій. Добре. Ого.
Ти так мене уявляв?
Боже мій, ти… Зачекай.
Ми зробимо це сидячи? Треба встати.
-Треба. Вибач, я не можу… Ого. -Добре.
-Встань на коліно. -Боже мій. Люба, ти права.
Пам'ятай, у кого більша харизма.
Поки не будемо про це.
Добре! Юх-ху! Гаразд.
Тепер, коли я все побачив,
ти вийдеш за мене?
Чекай.
Алексе Кваме Овусу
Анса Аппія.
Так!
Боже.
Подобається?
Я знав, що тобі сподобається. Я побачив і сказав: «Це саме для Челсі».
Боже мій.
Боже мій!
Боже мій. Мені подобається. Я кохаю тебе.
Я послухав своє серце та інтуїцію,
вони мали однакову думку щодо мого зв'язку з Іриною.
Вона змушує мене почуватися коханим відтоді, як ми познайомилися.
Я почуваюсь особливим, коли ми говоримо.
Я хочу одружитися з людиною, яка любить мене як особистість.
Ірині байдуже, наскільки я успішний.
Їй байдуже, скільки я заробляю, чим займаюся.
Що б не сталося, я зможу їй довіряти.
Це те, що я шукав.
Коли я думаю про тип кохання, який я шукаю, воно шалено пристрасне.
Я хочу бути шалено закоханою, більше нічого.
І я відчуваю божевільну пристрасть до Зака.
Коли я думаю про майбутнє з ним, це людина, з якою я можу провести життя,
і мені подобається, як я почуваюся поруч із Заком.
У мене немає жодних сумнівів щодо нього. Ось чому я так радію йому.
Це може бути назавжди.
Звучить божевільно. Звучить ненормально.
Але я знаю, що відчуваю, і не можу заперечувати це.
Господи.
Я в захваті, і я дуже хвилююся через нашу першу зустріч.
У нас є глибокий інтимний зв'язок, який ми розвинули.
Ми так багато знаємо одне про одного. Але зараз ми лише голоси.
Вона гадки не має, який я, який у мене зріст,
якого кольору волосся і шкіра.
Але, знаючи Ірину, думаю, це не має значення.
Не знаю, чого чекати, коли побачу Зака.
Я думала про найгірші варіанти, і думаю, що можу закрити очі на більшість.
У мене є зв'язок із Заком, тому я не дуже хвилююся через це.
Сподіваюся, першим, що скаже Зак, буде: «Чорт забирай».
Гадаю, я красива, але якщо я не його тип, тоді він…
може знайти когось іншого.
Я просто хочу його побачити. Я втомилася, думаючи про це.
Тож я не знаю. Побачимо, коли я його побачу.
Переклад субтитрів: Олександр Передерій