- Bylo to trendy? - Chelsea byla naštvaná.
- Něco ti povím… - Vážně?
Holka, víš, jak já to s Chelsea mám.
A co říkala?
Nelíbilo se jí, jak dlouho jste se bavili.
Nedivila bych se, kdyby to teď řešila.
Chápu, asi by se mi to taky nelíbilo,
ale na druhou stranu se jí to vůbec netýkalo. Ale jak chce.
Já mám Chelsea ráda, ale jsem si dost jistá, že Micah
tvýho chlapa nechce.
Kdyby ho chtěla, měla by ho.
Jo, jasně. Souhlasím.
Irina svýho nesnáší. Vím to.
IRINA, 25 MAJITELKA FIRMY
- On je jak v jiným světě. - Bliss unikla o vlásek.
Vidím to stejně.
Jako právníka bych ho nechtěla.
Vinen!
Okamžitě do vězení.
Moc toho nevím, s Kwamem jsem ještě nemluvil.
- Jo. - Ale vypadal…
Je tady vůbec? Neviděl jsem ho.
Mám pocit, že Kwame je taková…
Jako divoká karta.
Jo. A jak to je mezi vámi?
Jídlo, oblečení, umístění věcí. Všechno musí být tak, jak má být.
- Zajímavé. - Jsem jiný.
Myslím, že Irina je dobrý člověk.
Dělá ale spoustu věcí, aniž by si uvědomovala, že jsou špatně.
- Vážně? - Je neskutečně vřelá.
A pak jsme třeba na té párty předtím
a ona je úplně odtažitá a má problém mě políbit.
Už jsme se políbili.
A po návratu je zase vřelá.
A já jen: „Co se děje?“
- Jasně. - Však víš.
- Co je to za výkyvy? - To kdybych já věděl!
Vím, že ji miluju
a umím si představit, že si ji vezmu.
Ale jen pokud ona vynaloží nějakou snahu.
Zatím jsem to neviděl.
Marshall mě přiměl to vidět. To on zasadil to semínko.
- S touhle krásnou ženou. - Jé.
Vyšel z buňky a řekl: „Tak hele!“
Ne, vlastně vylezl a mrknul na mě.
Nechápal jsem,
co mělo to mrknutí znamenat.
Říká: „Hele, ta Tiffany…“
- Dospělá žena. - Mezi nimi byl velký rozdíl.
„Nám by to nevyšlo, ale je úžasná.
- Zaměř se na ni.“ - Je úžasná.
- Pak jsem ji poznal. - A jsme tady.
Chceš vidět můj trik s nosem?
- Umíš s ním hýbat? Trochu? - Jo, to je ono.
Roztomilý. Dobrej pokus.
Já myslel, že budeš vypadat jinak. Co já?
- Jak mě vidíš? - Tvůj vzhled?
Jsi pěknej. Jsi přesně můj typ.
Vážně? Počkej, co jsi čekala?
Ne, rozhodně vypadáš jinak, ale ne ve špatném slova smyslu.
- Tak jo. - Já čekala hlaďounkou tvář.
Čekala jsem, že budeš bez vousů a budeš mít úplně hladkou tvář.
Zajímavé. Ne.
Ale nemáš. Podle mě je to sexy.
- Vážně? - V dobrém smyslu. Jo.
Jo.
LÁSKA JE SLEPÁ
Proč jsi s ní v tu chvíli musel mluvit?
KWAME, 32 ŠÉF ROZVOJE OBCHODU
Hele, musel jsem s ní mluvit. Já… Musel jsem s ní mluvit.
Nepřišlo mi správné, co bylo řečeno. Nechtěl jsem to nechat plavat.
Proč jsi to neřekl hned? „Přestaň. Já tě o ruku nežádal.“
- Proto… - „Jsme v pohodě, nech to.“
Nestačilo říct tohle?
Pochop to. Když jsi takhle naštvaná,
nedokážeš se v tu chvíli uklidnit.
Když máš snoubenku a někoho, kdo tě miluje, tak ano,
dokážeš.
Musíš myslet na to, že tvoje činy neovlivňují jen tebe,
ale i mě.
Nechtěl jsem nijak podkopat nic z toho, co máme my dva.
Kdyby se to stalo,
musíš vědět, že proto existuje nějaký závažný důvod.
Ne.
Nemělo by se to stát.
Pak se z toho stal 20minutový rozhovor mezi čtyřma očima,
kdy jste se smáli a nezdálo se, že byste byli rozhození.
Ano, když jsem to začal řešit, trochu jsme se zasmáli.
Když jsme vyřešili tu situaci, která překročila hranice,
došlo na omluvy…
A pak to skončí. Hotovo. Pak měl ten rozhovor skončit.
Dobře, prostě vstanu a odejdu.
- Rozhovor skončil. - Ano.
Nemusí pokračovat dál.
Já věděla, že to přijde.
Co tím máš na mysli?
Já to věděla.
- Jak to myslíš? - Já to věděla.
Prostě to, jak to mezi vámi skončilo, jak jsi naštvaně odešel.
Trvalo to mezi námi celé dny. A ty víš, jaké to je.
V buňkách je každý den jako týden, dokonce měsíc.
S těmi lidmi jsi šla fakt do hloubky.
A pak najednou: „Hele, ne. Jen abys věděl.“
Jak můžeš tohle udělat? Neuzavřeli jsme to.
Nechápu, proč jsi to tehdy neuzavřel.
Reagoval jsem přehnaně.
Uzavření je dobré.
Uzavření je skvělé.
Zlato?
Máš pocit, že jsi to dnes uzavřel?
- Ne úplně, ale dost. - Proboha.
Zlato, no tak.
No tak.
Ne úplně?
Co by bylo úplně?
Já…
Zkusit to s ní? Líbat se?
Mám, co jsem potřeboval.
Říkám, že mám dost.
Já to nechápu.
- Hele, v pohodě. - Nechápu to.
Jsem v pohodě. Je mi dobře, kde jsem.
- Byl bys radši s ní? - Ne.
Ani na vteřinu.
Jsem tam, kde potřebuju.
Přesně tam, kde potřebuju být.
Nepochybuju o tom ani na vteřinu.
Můžu ti zaručit, že bych s ní neměl
zdaleka tak pěkný vztah.
Tak to nech plavat.
Nech to, sakra, plavat.
Odejdi od toho do svého života.
Jdeme na to.
Hola, hola, señor.
Jo. Tady budeme.
Jo!
Jupí.
Jo!
Nebraň se tomu.
Sakra, tohle bude hrozný.
Gracias, señor.
Páni!
- Gracias. - Perfecto.
Mám hlad.
Holka, ty seš… nemehlo.
- Jak sis užil včerejšek? - Setkání se všemi?
- Jo. - Bylo to super.
Nejvíc ze všech mě zaujali
Brett s Tiffany a jak silný byl jejich vztah.
- Silnější než náš? - Ne.
- Dobře. - To už víš.
Překvapilo mě, že Zack vypadal docela… šťastně?
Zack je podivín. Zack se musí držet dva metry ode mě.
Tady to je.
Zack je podivín a Irina je Irina, plebs.
Nemyslím to v tom plebejském slova smyslu.
Je to prostě divnej člověk, co dělá bezdůvodně hovadiny.
To se mi nelíbí. Já takhle nefunguju. Neberu to.
Když jsi všechny viděl, přišlo ti, že vypadají dobře?
Myslím vzhledově.
Každý z nich je jedinečný a je svým způsobem krásný.
Jo!
Můžu s jistotou říct, že mám nejhezčí.
- Jo! - Ano.
Dej mi pusu.
Nejlepší na Mexiku je tonto.
Mi tonto, můj pitomeček.
Ráda se s ním poflakuju. S ním je Mexiko zábava.
Jestli mě postříkáš, uvidíš!
Necákej na mě!
To je nádhera.
Když jsi ráno vycházel ze sprchy, řekla jsem si: „Fíha!“
„Díky, kámo.“ Tak jsem se cítila.
Mám takové štěstí.
Přestaň na mě takhle koukat.
Brett a já jsme otevřeli naši intis…
Já ani nedokážu mluvit. To je chlap.
Abys věděla, já mám obrovské štěstí.
Posunuli jsme intimitu na další úroveň.
Ano. A Ano, bylo to dobré.
Objevují se vzpomínky.
Všem holkám ses líbil.
A všichni kluci mi říkali, jak jsi skvělá.
A že my dva dohromady jsme perfektní.
V buňkách jsem si nebyla jistá, jestli nebudu souzena za věk
a představami lidí o tom, jak budu vypadat.
Je mi 36, ale…
pořád ráda chodím ven a bavím se.
Nemusím jim nic dokazovat.
Stačí říct, že je mi 36 a mám se skvěle.
Nevím, je to zvláštní pocit.
Věř své intuici a jdi do toho.
Ale ty už…
Přidáváš mému životu hodnotu a přitom je to teprve…
Dva týdny?
Ne, skoro dva a půl.
- Jo. - Jo, dva a půl.
Je to šílený.
Jaký máš pocit z následujících týdnů a společného bydlení?
Soužití s tebou se nebojím. To opravdu ne.
Jsem zvědavá, co ještě objevíme.
- Co ti řeknou tvoji kamarádi? - Ty bláho.
- Protože to nikdo neví. - Páni.
Myslím, že budou překvapení.
Totálně.
Řeknou, že jsem vyhrál loterii.
Na to jim řeknu, že to vím.
Když jsem do toho šla, chtěla jsem najít někoho, kdo mě učiní šťastnou.
Chtěla jsem najít svou spřízněnou duši.
A jsi to ty?
Jsi.
- Už jsi v tomhle jela? - Jo.
- Jo? - Starý, věrný oř.
- Můžu ti věřit, že to zvládneš? - To brzy zjistíme.
Moc ti to sluší.
Jo, rozkošný.
- Drž hubu. - Rozkošný!
Vypadám agresivně. Ty s tím šátkem taky.
- To si piš, přijeli jsme… - Paule!
Páchat zločiny. Páchat zločiny a brát drogy.
Bože.
Šíleně se potím a budu brutálně spálená.
- No, nemáme dveře. - Proboha.
Ne, že nás zabiješ.
Ty jo!
Páni, dobře. Uklidni se, kovboji.
Rozjedeme to. V pohodě?
Už to vidíš?
Jsme fakt v džungli.
Že jo?
Miluju džungli. Prostě tak celkově miluju džungli.
- Máš rád rostliny. - To mám.
- Seš pako. - Promiň.
Mám oči plné prachu.
Jo. Prach a sucho.
Už teď bych potřebovala sprchu.
Z toho sucha mě bude bolet hlava.
Tohle je fakt super.
- Ty seš… - Co?
Jezdíš hrozně.
Vůbec ne, byla to pohoda.
To je super.
- Ty jo. - Neuklouzni.
- Děkuji. - Jsi tu?
Ochraň mě, Paule.
- Před gravitací? - Jo, přede mnou.
Jsem svůj největší nepřítel. Díky.
Panebože. Ty jo!
- Ty kráso. - Páni, tohle je super.
Ty jo!
Nemůžu se dočkat.
Páni, vypadá to krásně.
Tak čistou vodu jsem neviděl.
- Jsou tu brouci? Páni! - Potvůrky.
- Co to je? Žralok? - Jak jako žralok?
Jsou to sumci.
Vypadají jako maličtí žraloci.
Tohle mě děsí. Jestli se o mě otřou, zblázním se.
- Malí sumečci? - Jo.
Neboj.
Tobě nepřipadají děsiví?
Jsou to jen prcci. Kde mají maminku?
- Panebože. Přestaň. - Je tam dole.
- Tak dobře. - Tak jo. Raz.
Dva.
- Tři. - Tři.
Je to studený.
Pod?
- Připravená? - Počkat.
- Připravená? - Ne.
Nádech.
- Páni. - Panebože. Je to krása.
Posaďte se, prosím.
Páni.
Žádáme bohyni této posvátné krajiny o svolení
omluvit se, pokud chybujeme
a ublížíme lidem.
Kakaový obřad je super.
Je spirituální a má tradici v mayské kultuře.
Posloucháte bubny a nevnímáte nic jiného.
A pak si užíváte vzájemnou přítomnost.
Vypijte to.
Čokoláda.
Tak můžeme oživit své pocity.
Můžeme oživit svá srdce
s milovanou osobou.
Každá buňka tvého těla se začne léčit.
Teď se můžeme postavit, prosím.
Nyní se podívejte tomu druhému do očí a odhalte toho druhého.
Z té chvíle načerpejte sílu.
Tohle nás na tisíc procent sblížilo.
- Páni. - To bylo hustý.
A v tom tkvěla síla té chvíle.
Soustředíš se jen na to, co si snažíš představit
a já si v tu chvíli představoval, že se s Chelsea spojujeme.
To bylo krásné požehnání našemu vztahu.
Jo.
Ráno jsem se probudil a neměl jsem ze včerejška dobrý pocit.
Víš?
Jak to myslíš?
No, mám pocit, že jsem tu situaci mohl zvládnout lépe.
Omlouvám se za všechno, co se stalo.
A za to, že ses v tu chvíli cítila méně důležitá.
Bylo by to ode mě sobecké.
Měl jsem ti to říct.
I kdyby to bylo nevinné, komunikace je pro nás klíčová.
Měl jsem to s tebou prvně probrat
a pak teprve řešit ostatní věci.
Netrápí mě to.
Odpustila jsem ti.
Jsem připravený jít dál.
Já taky.
Cítím se lehčí, klidnější a mám jasnější hlavu.
Byla tam chvíle, kdy jsem se mu podívala do očí
a viděla věčnost.
Miluju tě.
Já tebe taky.
Trochu mi to připomíná postýlku.
Neštve tě, že jsem tak utahaná?
Ne. To je asi normální.
Nikdo není každý den ve formě.
Pořád si říkám, že se musím dát do kupy.
Mrzí mě to,
protože mám pocit, že jsem vůči tobě uzavřená.
Kdyby sis náhodou nevšiml.
A nemohla jsem spát, pořád jsem se obracela
a přemýšlela.
Na co jsi myslela?
Na všechno.
Když jsem si povídala s Paulem, bylo to super,
cítila jsem to nadšení a radost
a uvědomila si, že tohle se Zackem pořád nemám.
Mám tě moc rád.
Ale mám pocit, že tě nemůžu donutit
do toho investovat.
Opravdu chci mít rodinu.
Chci mít ženu, která podporuje mou vizi toho, co chci dělat.
A já chci podporovat její sny
a tebe pořád vidím jako někoho, s kým by to mohlo jít.
Ale k tomu, aby vztah fungoval, jsou potřeba dva lidé.
Pokračuj. Slyším tě.
Jsem prostě hodně zmatený.
Já úplně…
nevím, kam teď směřujeme.
A nevím, jestli do toho chceš jít. Chceš do toho jít?
Chceš se do toho pustit? Chceš tohle?
Já nevím, Zacku. Nedokážu oddělit…
Ty se v těch věcech nemýlíš.
Pokud pro tebe nejsem fyzicky přitažlivý,
pokud nejsem tvůj typ a máš pocit, že se přes to nepřeneseš,
neměli bychom v tom pokračovat.
Musíš k sobě být upřímná.
Pokud si myslíš, že bychom to mohli zvládnout,
jsem ochotný v tom pokračovat,
ale potřebuju vidět, že do toho fakt chceš jít.
Nebudu tě nahánět.
Ne?
- Vím, že bys to chtěla. - Ne, to nechci.
Ale nebudu. Buď to chceš, nebo nechceš.
Ahoj!
Tiffany!
Ahojky!
- Vypadáš krásně. - Díky moc.
Jak se vede, brácho?
Tak co, stvrdili jste to? Dělali jste to?
Dělali.
Jo!
Bylo to dobrý.
- Díky tomu spojení… - Má to větší sílu!
- Panebože. - Já vím.
Vůbec jsem nechápala.
Potřebovala jsem pauzu.
- Fakt dobrý. - Cítila jsem to stejně.
Jo, jsem trochu zmožená.
Holka, jsem zmožená celou dobu.
Úplně mi to tam pulzovalo. Byl to fakt masakr.
A co ty?
- Nemůžu být šťastnější. - Jo.
Jsem nezadaný už šest let.
Randil jsem, ale měl jsem problém
vytvořit si s někým silné pouto.
A nikdy jsem neměl pocit, že by mě někdo takhle viděl.
- Jo. - Viděl a slyšel.
To je šílený.
Ohledně citů nepatřím zrovna k těm nejotevřenějším lidem.
Je to pro mě těžké. Slovo láska je velké slovo.
- Jo. - Moje rodina to neříká.
- Jo. - A mně to vadí.
Mluvím s tátou, on se se mnou rozloučí
a já čekám, jestli to řekne. A neřekne.
Sám to chci říct, ale neřeknu.
Nechci v tomhle návyku pokračovat.
Nechci, aby někdy pochybovala o mých citech k ní.
Chci, aby se ráno vzbudila
a nemusela se mě ptát, jestli ji miluju.
- Jo. - Chci, aby to věděla.
Jo.
Ona toho ze sebe dává tolik
a já to skutečně cítím.
Kluci, kteří vypadají jako my často o takových věcech nemluví.
Ani spolu.
Zranitelnost.
Musíme jít příkladem a ukázat,
že je v pořádku mluvit o pocitech a říkat lidem, že je máte rádi.
- Jo. - Víš?
Mám spoustu přátel, kterým tohle už neřeknu,
protože už nejsou mezi námi
a moc bych si přál jim říct, že je mám rád.
- Ahoj. - Ahoj. Co se tu děje?
- Právě přišli. - Ahoj!
Vítejte na večírku.
- Hele, Paule, jsme sladění. - Já si to vybral první.
Dobře, kde seženeme tyhle drinky?
- Myslím, že to nedají. - Tak jo.
- Proč? - Včera mi to řekl.
- Musíš si být jistá. - Nevím,
- jak to skončilo. - Být tebou, mám jedno oko otevřené.
Včera jsem jasně řekla,
že pokud mě znovu poníží, tak budeme mít problém.
Jo.
A on to ví. Se mnou může
mít celý svět, nebo to může zahodit.
Micah nemá v plánu bojovat.
- Micah je osamělá mrcha. - Víš co? Nepotřebuju to.
Když se nechce bavit a jedou si tu jen Kvaka a Žbluňka…
A Žbluňk je tady.
Panebože.
Ahoj!
- Jak je? - Přišli jste!
Máme párty u bazénu?
- Já myslela, že jo. - Ahoj.
Mluvil jsem s Irinou a řekl jsem jí,
že potřebuju trochu iniciativy.
- Pravda. - Že jo?
Potřebuju, aby do toho šla.
- Jo. - Víš?
Protože ona je tam od začátku tak napůl.
A úplně mi neodpověděla.
- Vážně? Chodila kolem horké kaše? - Jo.
Nevím, o co jde.
Kdyby to šlo, zkusil bys to s Bliss?
Já nevím.
Vím, že je to těžká otázka, ale myslím, že by to mělo potenciál.
S Bliss to vidím takhle.
- Zaslouží si někoho, kdo si ji vybere. - To rozhodně.
Tohle je správný přístup, to uznávám.
A víš co? Já se rozhodl podle toho,
co mi říkala intuice a moje srdce.
Jo.
A možná jsem se rozhodl špatně. Možná ne. Já nevím.
Tak to prostě je.
Já osobně si nemůžu pomoct a vracím se
- k mému rozhodnutí s Amber. - Já taky.
Já vím. Měl jsem stejné myšlenky.
Včera jsem mluvil s Micah a bla, bla, bla.
Bylo to těžké, protože jsem měl trávit čas s Chelsea,
ne s Micah.
Díky, zlato. Seš poklad.
Nebyl jsem tak naštvaný, jak jsem měl být.
Jakmile začala mluvit sladce, uklidnilo mě to.
A to dělá od prvního dne.
- Mluvil jsi s ní? - Jo.
- To jsem tu asi nebyl. - Já jo.
Viděl jsem to.
Jsi tím, koho máš v okolí.
- Jasně. - Kámoší s Irinou.
A to byla moje chyba.
Nejsi ve vztahu s Micah, ale Chelsea.
Mohl jsi říct: „Micah, to bylo hnusný, neříkej to.
Skončili jsme, mám spokojený vztah.“
A jít dál. Fakt tomu nemusíš věnovat pozornost.
Máš do puntíku pravdu. Pomohlo nám vyhradit si chvilku
a zaměřit se na to, co se stalo,
pročistit vzduch a jít dál.
Vezmu Micah, pročistím to a půjdu dál.
Díky, zlato. Díky moc.
- Jak je, zlato? - Jak je, zlato?
- Mezi mnou a Chelsea je napětí. - A proč?
Já nevím. Je to divný.
Tak jo.
Nemůžu si pomoct, ale mám pocit, že si potřebujou něco dokazovat.
Líbí se mi tvůj styl.
Díky, zlato.
Vypadají spolu šťastně.
Ale mám pocit, že možná žárlí. Já nevím.
Něco se stalo, byl mezi vámi vztah
a byl dost hluboký.
Vidím, že Kwame se dnes ke mně chová víc odměřeně.
Řekla bych, že se s Chelsea pohádali.
Vidím, že dělá všechno pro to, aby byla jeho snoubenka spokojená,
což respektuji.
Ale chtěla bych s ní promluvit a pročistit vzduch. Protože ona ví,
jaký jsme měli s Kwamem vztah.
Ahoj. Kwame, půjčíš mi na chvilku Chelsea?
Jo, jasně.
Bavte se.
Zrovna jsem něco dolovala ze zubu.
- Dobrý? - Počkej, zlato.
- Narvi tam párátko. - Jasně.
Vyndáš to?
Teď si olízni spodní ret.
- Jo, dobrý. - Ježiši.
- Perfektní. - Život je dobrý.
Skvělý. Jak se máš? Sluší ti to.
I tobě. To je overal, nebo dva kusy?
Dva. Tohle je nějaká sportovní podprda, co jsem našla na letišti.
Cože? A hodí se k té sukni?
Jo. Funguje to, ne?
- Jak jste na tom? - Dobře.
Chtěla jsem se zeptat, co vy?
Dobrý, včera to bylo náročnější.
Já vím. Co se dělo?
Já jen nechápala, co to bylo mezi vámi za komentáře.
Jeho to z nějakého důvodu rozčililo.
- Jo. - A tak. Určitě jsi jen žertovala.
Jo, upřímně mě překvapilo, že ho to tak vytočilo.
Asi mi prostě nedošlo, jak zraňující to bylo.
Překvapilo mě to, ale jsem ráda, že jsme si to vyříkali, omluvila jsem se.
Jasně. A pak jste se dalších 20 minut bavili.
- Netušila jsem, co se děje. - Jo.
On mi neřekl,
co se stalo a že to půjde vyřešit.
- Nevěděla jsi o tom? - Ne.
Aha, to chápu.
- Jo? - Taky by mě to vyděsilo.
Ono prší?
Haló?
Budeme nažmach.
Skrz naskrz.
Načasování. Zrovna jsme se někam dostávaly.
Přišla bouře a řekla nám,
že my dvě se spolu bavit nemůžeme.
Chelsea musí pokračovat ve svém životě
a jít dál bez uzavření.
Chelsea to nepotřebuje. Nepotřebuju to.
- Poplach. Konec. - Sakra!
- Láska je mokrá. - Úplně jako doma, co?
Jo! Jsi nejlepší.
Kristepane.
- Panebože. - To bylo šílený.
- Paule, jsme úplně promočení. - Blbost.
- Běž se převléct. - Jo, jdu na to.
Byla to ale zábava.
Upřímně, je mi líto, jak to skončilo…
Mrzí mě jak to skončilo, mluvila jsem s Chelsea.
Cítím se teď provinile.
- Já stihl mluvit jen se Zackem. - A o čem?
O něm a Irině, samozřejmě.
Zeptal jsem se ho na Bliss.
Jestli si vzhledem k situaci s Irinou myslí, že si vybral správně.
Vím, že to rozhodnutí pro něj bylo nesmírně těžké.
Jo.
A co s tím má společného Bliss?
Dokážu pochopit, že člověk přemýšlí, jestli se rozhodl správně.
On ji opravdu miluje, ale z toho, co mi Zack dneska říkal,
tak pokud to během dneška neuvidí stejně,
nebudou dál pokračovat.
Jakože se s ní rozejde? To si myslí, že má velké srdce…
Přesně to jsem slyšel. Jen říkám. Já nevím.
Jen jsem ti chtěla říct,
že pokud to zítra v letadle půjde,
tak bychom asi neměli sedět vedle sebe, ale dát si prostor.
Mám pocit, že jsme v jámě a snažíme se z ní dostat.
Akorát bychom se začali nenávidět.
Tohle mají být líbánky…
A je to příšerný.
- Jestli máme… - Naprosto příšerný.
Je hrozný to říct, ale jo.
Mluvila jsem pět minut s Paulem
a byla jsem tak nadšená a nechápala,
proč se takhle nebavím i s tebou.
No jo. Souhlasím.
Asi bychom si to měli říct. Nebude nám to fungovat.
Tak jo.
Škoda. Fakt si myslím, že jsi…
- Jo, myslím, že můžeme být kamarádi. - Nedomluvila jsem.
Pořád jsi jeden z nejlepších lidí, které jsem kdy potkala.
Během našeho druhého dne mi bušilo srdce a byla jsem nadšená.
Tvůj životní příběh a to, kým jsi…
Jo, seš pako. Seš mega pako, ale mně se to líbilo.
Seš sám sebou a je ti fuk, co si kdo myslí.
To se mi líbilo.
A doufám, že víš, že nelituju.
Logicky to podle mě nedává smysl. Chceš moji teorii?
Ne.
Nebudu přesně říkat,
co jsi udělal špatně. Že sis oholil ruce a nohy.
Nebudu tu sedět a poukazovat na všechno, co se mi na tobě nelíbí.
To neudělám. Nezasloužíš si to.
- Jsi skvělej. - Jo.
Mrzí mě to, musím v tvých očích vypadat hrozně.
Viděl jsi nejhorší část mojí osobnosti. Takhle se k nikomu chovat nechci.
Chovám se k tobě hrozně. Ani se na tebe nepodívám, nedotknu se tě.
Mluvíš se mnou a já koukám jinam.
Chovám se k tobě strašně a to si nezasloužíš.
Upřímně myslím na Bliss.
Fakt doufám, že se v Seattlu sejdete.
Opravdu v to doufám.
Se mnou to nevyšlo, ale třeba zrovna ona je ta pravá.
Možná ses rozhodl špatně, ale jsem ráda, že jsme to zkusili.
Nevím, jak moc ses snažila.
Bylo hrozný spát s tebou v posteli.
Tak hele, sklapni. Nedramatizuj to.
Bylo to strašný! Jsme jako manželský pár
po deseti letech, který se nesnáší.
- Leželi jsme na opačné straně postele. - Tehdy se mi to začalo líbit.
To je příšerný.
Je to na prd, protože jsem si přišel najít manželku.
A tady jsou dvě, se kterými si to umím představit.
Vybral jsem podle svojí intuice a ono to nevyšlo.
Je to fakt divný rozchod.
Možná jsem se rozhodl špatně, ale byla to moje volba.
Tak tohle je moje situace.
Přijde mi to vtipný.
Překvapilo mě, jak ses držel.
Dala jsem ti všechny důvody na to kašlat, ale ty ses pořád snažil.
Já tě chtěl třetí den opustit, ale to by bylo děsný.
Já tě chtěla opustit, když jsem tě uviděla.
Ale dala jsem ti šanci.
Tak to chodí.
Teď vážně, jak to vidíš s Bliss?
Já nevím.
Myslíš na ni, když jsi se mnou?
Neublíží mi to.
Upřímně jsem na ni myslel celou dobu.
Kurva.
- To je strašný. - Jsem upřímnej.
Já taky myslela na někoho jinýho.
To věřím.
- Je s tvou nejlepší kámoškou. - Já vím, ale…
Ten, co utekl.
Měla sis vybrat Paula.
To mi došlo po rozhovoru s ním.
To je náš nejupřímnější hovor.
Nejsem slepý. Viděl jsem to.
Já vím, ale hodně jsem o něm a o našich rozhovorech přemýšlela.
A když jsem ho včera viděla, nemohla jsem celou noc spát.
Fakt se mi líbí.
Vím, že se Micah hodně líbí a že spolu mají hezký vztah.
Je moje nejlepší kamarádka. A to je dost na hovno.
Ty prostě rozbiješ všechny vztahy.
Bacha, jde Irina!
Takže jsi mluvila s Micah.
- Jak to šlo? - Ona…
Přišla si za mnou promluvit a vypadalo to uctivě a upřímně
a pak… Bum!
Liják.
Jsem vlastně rád, že tě požádala o rozhovor
a pokusila se o to, místo toho, aby šla za mnou.
- Že jo? Jo. - Jo.
Které páry podle tebe přežijí?
To je otázka za milion dolarů.
Já vím.
Brett a Tiff, myslím, že ti přežijí.
Moc jim to přeju.
Proboha, jestli to Brett a Tiff nezvládnou, bude mě to trápit.
- Já vím. - Zabije mě to.
- Já umřu. - My všichni.
Umřu na aneurysma.
- Prosím, nedělej to. - Dobře, zlato.
No a Chelsea a Kwame. Hele, jestli ti to nezvládnou,
tak asi fakt umřu na aneurysma.
Já taky.
- V tu chvíli klidně. - Ať se propadnu!
Jasně.
Irina a Zack by mohli mít to nejlepší na světě
- a nebudeme to vědět. - Ne.
- Myslíš, že to tak je? - Ne.
Toho kluka nesnesu.
Hele, mně se líbí.
Můžeme radši mluvit o Irině? Zacka mám rád.
A co Micah a Paul?
Já nevím.
To opravdu nevím.
Chtěl bych mít víc prostoru pobavit se s Paulem.
S Micah jsem mluvil víc než s Paulem.
Jo, víme.
To nedělej.
Když si takhle naběhneš, tak musím.
A Paul řekne: „Je to v pohodě, kámo.“
Holka, jsi tak vtipná. Jsi můj oblíbený komik.
A je ti po dnešku dobře?
Dnešek pro mě byl trochu zkouška.
Budou nás ovlivňovat lidé, kteří nám možná nebudou fandit,
nebo nebudou chápat náš vztah.
- Zažijeme odsouzení. - Jo.
A musíme to zvládnout.
A bude to přicházet z obou stran. Od našich rodin a kamarádů.
Když se to objeví, tak bude asi nejlepší řešení
zahrnout do toho oba dva.
Musíme si neustále krýt záda.
- Vždycky tu pro tebe budu. - Jsme spolu.
O krok blíž k našemu životu.
Miluju tě.
Já tebe taky.
Děkuji.
BLISS, 32 SENIORNÍ VEDOUCÍ PROGRAMU
Zack?
- Ahoj. - Ahoj.
- Těší mě. - Mě taky.
Jak se máš?
- Dobře. - Dobré?
No…
Rozhodl jsem se špatně.
Ty to víš a já to vím taky.
JEŠTĚ UVIDÍTE
Připravená.
Miluju být takhle šťastná. Miluju být takhle zamilovaná.
A když večer usínám, ten pocit nemizí.
Panebože.
Když se ráno probudím, ten pocit nemizí.
To jsou lívance? Páni, cítím se jako v restauraci.
Děkuji.
Taková by měla být láska.
Máš mě rád?
V časech těžkých i dobrých.
Cítil jsem její auru skrze zeď.
Díky, zlato.
Miluju Micah nesmírně a chci s ní být do konce života.
Ještě to nevíte, jsme zasnoubení.
Micah!
Nechtěl jsi mluvit, sebral ses k odchodu.
A co mám dělat? Ležet vedle někoho, podle koho
nejsem dost chlap?
Nedáme sex.
Paul mě přitahoval mnohem víc než Zack.
Pořád k němu něco cítíš?
S Paulem jsem to tam cítila.
Teď pochybuju o tom, jak to mezi námi je.
Neobětuju to, co chci já, ale dělám kompromis.
Vítej v manželství.
Tak jo.
Chceš se usadit?
Vím, kde bydlíš, a najdu si tě.
Zasloužíš si tu nejlepší lásku v životě, ale tohle to není.
Tohle není ono.
Myslím na tebe, zajímáš mě, snad jsi šťastný…
Rozhodla ses správně?
Máš nějaké pochybnosti ty?
Pokud si jím nejsi jistá,
vyber si mě.
Nyní se ukáže, zda je láska slepá.
Dnes nemají být překvapení.
Tohle by se nemělo stát.
Překlad titulků: Zuzana Matějková