‎- Era șic? ‎- Ai înfuriat-o pe Chelsea.
‎- Îți spun eu, fată… ‎- Serios?
‎Știi că eu sunt într-un fel cu Chelsea.
‎Ce spunea?
‎Nu i-a plăcut că ați vorbit atât.
‎Nu m-aș mira să rezolve acum situația.
‎Înțeleg, cred că și eu m-aș simți incomod.
‎Pe de altă parte, n-are legătură cu ea.
‎- În fine, treaba ei. ‎- Da…
‎O iubesc pe Chelsea, dar cred că Micah…
‎nu-i vrea bărbatul.
‎Dacă îl voia, îl avea, soro.
‎Da. Nu. De acord.
‎Irina își detestă bărbatul.
‎PATROANĂ DE FIRMĂ
‎- Parcă e de pe altă planetă. ‎- Bliss a scăpat la mustață.
‎Și eu cred la fel.
‎Eu nu mi l-aș lua avocat.
‎Vinovat!
‎La pușcărie, urgent!
‎Nu știu prea multe. ‎N-am apucat să discut cu Kwame.
‎- Da. ‎- Dar părea…
‎El a venit astă-seară? Nu cred.
‎Kwame cred că ar… Mai degrabă va fi…
‎- Nu știu. ‎- Imprevizibil.
‎Da. Vouă cum vă merge?
‎E foarte tipicară în privința mâncării, ‎hainelor, poziției lucrurilor.
‎- Interesant. ‎- Eu, nu.
‎Cred că Irina e un om foarte bun.
‎Cred că face multe lucruri ‎fără să-și dea seama ce aiurea sunt.
‎- Zău? ‎- Mă copleșește cu dovezi de afecțiune.
‎Dar mai devreme, la petrecere,
‎a fost foarte distantă, ‎s-a purtat ciudat când am sărutat-o.
‎Ne mai sărutaserăm.
‎Și, când ne-am întors, ‎iar a fost foarte afectuoasă.
‎Nu înțeleg ce se întâmplă.
‎- Da. ‎- Înțelegi?
‎- Ce-i cu fluctuațiile astea? ‎- Să-mi bag dacă știu.
‎Adică, știu că o iubesc
‎și că m-aș vedea însurându-mă cu ea.
‎Dar numai dacă e dispusă ‎să pună umărul și ea.
‎Și n-am văzut asta.
‎Marshall mi-a deschis ochii. ‎El a sădit sămânța.
‎Cu frumoasa asta.
‎A ieșit din capsulă și a zis: „Fii atent!”
‎Nu, a ieșit și mi-a făcut cu ochiul.
‎Am zis: „Ce-i asta?
‎De ce mi-ai făcut cu ochiul?”
‎- A zis: „Cred că Tiffany…” ‎- E femeie în toată firea.
‎„Ne desparte vârsta. N-o să meargă. ‎Dar e o fată minunată. Fii atent la ea!”
‎E o femeie grozavă.
‎- Aveam întâlnire cu ea. ‎- Și iată!
‎Ți-am arătat ce pot să fac cu nasul?
‎- Poți să-l miști? Doar un pic? ‎- Da, asta e faza.
‎Drăguț. Te-ai străduit.
‎Mă așteptam să arăți altfel. ‎Eu cum îți par?
‎- Din perspectiva… ‎- Aspectului?
‎Ești foarte simpatic. Exact genul meu.
‎Serios? Sunt cum te așteptai?
‎Nu. Arăți cu totul altfel, ‎dar în sensul bun.
‎- Bine. ‎- Credeam că ai o față de copil.
‎Mă așteptam să n-ai barbă ‎și să ai un ten foarte neted.
‎- Da. ‎- Interesant. Nu.
‎Da, nu. Mi se pare sexy.
‎- Serios? ‎- În sensul bun. Da.
‎Da.
‎DRAGOSTE PE NEVĂZUTE
‎De ce ai vorbit cu ea tocmai atunci?
‎MANAGER DEZVOLTARE VÂNZĂRI
‎Trebuia să vorbesc cu ea. Trebuia.
‎Nu mi-a picat bine ce a spus. ‎Nu aveam de gând s-o las așa.
‎De ce n-ai reacționat imediat? ‎„Nu-i frumos. Nu te-am cerut de soție.”
‎- Fiindcă după… ‎- „Toate bune, dar nu spune asta!” De ce…
‎Trebuie să înțelegi că, dacă ești enervat,
‎nu poți să te calmezi pe moment și…
‎Ba da, când ai logodnică ‎pe care o iubești și la care ții.
‎Poți.
‎Trebuie să te gândești ‎și la efectul acțiunilor
‎aspra mea, nu doar a ta.
‎N-am intenționat să bagatelizez ‎nimic din ce e între noi.
‎Dacă fac vreodată ce am făcut,
‎trebuie să știi ‎că am motive și obiective serioase.
‎Nu. Nu trebuie s-o faci niciodată.
‎Și, când conversația între patru ochi ‎se lungește 20 de minute
‎și râdeți împreună, ‎nu mai e vorba de „nu-mi convine asta”.
‎Da, când am deschis subiectul, ‎am râs puțin pe seama lui.
‎După ce am trecut ‎de chestia cu „a fost nașpa”
‎și am ajuns la scuze…
‎Atunci s-a încheiat. Gata! ‎Nu mai ai de ce vorbi. Punct!
‎Bine. Deci mă ridic și plec.
‎- Gata discuția! ‎- Da.
‎Nu are de ce să continue.
‎Știam că va fi așa.
‎Cum adică?
‎Știam eu.
‎- Cum adică? ‎- Știam și gata!
‎Felul în care s-a sfârșit relația voastră. ‎Faptul că ai plecat furios.
‎Durase zile întregi. Știi cum e.
‎În capsule, fiecare zi ‎părea o săptămână sau o lună.
‎Te atașai profund de celălalt.
‎Și, deodată: ‎„Nu, bine. Vreau să te anunț…”
‎Cum naiba faci așa ceva? ‎S-a încheiat fără explicații.
‎Dar nu înțeleg ‎de ce n-ai făcut asta atunci.
‎Am reacționat exagerat.
‎Explicațiile fac bine. Fac foarte bine.
‎Iubito?
‎În seara asta ai primit explicații?
‎- Nu complet, dar destul. ‎- Doamne!
‎Iubito… Ascultă!
‎Ascultă…
‎Nu complet?
‎- Ce însemna „complet”? ‎- Eu…
‎Să faci o probă? Să te săruți cu ea?
‎Îți spun, am obținut ce voiam.
‎Am zis că am obținut destul.
‎Nu pricep.
‎- Ascultă… Mi-e bine. ‎- Nu pricep.
‎Mi-e foarte bine cum sunt acum.
‎- O preferai pe ea? ‎- Nu.
‎Nicio clipă.
‎Sunt exact unde mi-e locul.
‎Exact unde mi-e locul.
‎N-am nici cea mai mică îndoială.
‎Îți spun sigur că n-aș fi avut cu ea
‎o conexiune așa de profundă.
‎Atunci, renunță!
‎Renunță dracului, Kwame!
‎Uită și începe-ți viața care te așteaptă!
‎Hai!
‎Hola, señor!
‎Da. Aici o să stăm.
‎Da!
‎Ura!
‎Da!
‎Acceptă!
‎Rahat! O să fie foarte greu.
‎Gracias, señor!
‎Măiculiță!
‎- Gracias. ‎- Perfecto.
‎Mi-e foame.
‎Fată, ești mare figură!
‎- Cum ți s-a părut aseară? ‎- Întâlnirea cu ei?
‎- Da. ‎- Mi s-a părut grozav.
‎Ce mi-a sărit în ochi a fost…
‎ce bine se înțeleg Brett și Tiffany.
‎- Mai bine ca noi? ‎- Nu.
‎- Bine. ‎- Știi deja.
‎M-am mirat ‎să-l văd pe Zack oarecum fericit.
‎Zack e un ciudat. ‎Să nu se apropie de mine!
‎Poftim!
‎Zack e un ciudat, iar Irina e o țărancă.
‎Nu mă refer ‎la sensul de țărancă din vechime.
‎Ci la cineva care se poartă aiurea ‎și face tâmpenii fără motiv.
‎Nu-mi place. Nu e stilul meu. ‎Nu mă caracterizează.
‎Când i-ai văzut pe ceilalți, ‎ți s-a părut că sunt toți corespunzători?
‎Ca aspect?
‎Fiecare arată în felul său. ‎Fiecare are frumusețea sa aparte.
‎Da!
‎Pot spune fără îndoială ‎că eu am avut cel mai mare noroc.
‎- Da! ‎- Da.
‎Dă-mi un pupic!
‎Cea mai mișto chestie din Mexic ‎e ‎tonto‎ ăsta.
‎Mi tonto,‎ prostuțul meu.
‎Vreau copii cu el. El înveselește Mexicul.
‎Dacă mă stropești, vezi tu!
‎Nu mă stropi!
‎Ce frumos e!
‎Când te-am văzut ieșind din duș, am zis…
‎„Mulțumesc.” Așa m-am simțit.
‎Sunt o mare norocoasă.
‎Nu te mai uita așa la mine!
‎Eu și Brett ne-am dus relația…
‎Mă și bâlbâi, fiindcă… Doamne, ce bărbat!
‎Să știi că știu ce norocos sunt.
‎Eu și Brett ne-am dus relația intimă ‎la nivelul următor.
‎Da. Și a fost bine.
‎Revăd secvențe în minte.
‎Toate fetele te-au plăcut.
‎Toți băieții mi-au zis ce grozavă ești.
‎Și ce bine ne potrivim.
‎În capsule, mă gândeam ‎că poate sunt judecată după vârsta mea
‎și oamenii își imaginează cum arăt.
‎Am 36 de ani, dar…
‎Îmi place să ies în oraș, ‎să mă distrez, să fac chestii.
‎N-am nevoie să demonstrez nimic.
‎Trebuie doar să spun: ‎„Da, am 36 de ani și îmi merge excelent.”
‎Nu știu, era un sentiment tare ciudat.
‎Mergi pe intuiție!
‎Dar tu deja…
‎îmi înfrumusețezi viața, ‎deși nu au trecut decât…
‎Două săptămâni?
‎- Așa cred. ‎- Și jumătate.
‎- Da. ‎- Da, două și jumătate.
‎E nebunie curată!
‎Ce părere ai de următoarele săptămâni ‎de conviețuire și…
‎Nu mă neliniștește deloc ‎conviețuirea cu tine.
‎Sunt curioasă cum vor evolua lucrurile.
‎- Ce crezi că vor spune prietenii tăi? ‎- Frate!
‎- Fiindcă nu știe nimeni. ‎- Frate!
‎Cred că prietenii mei o să rămână mască.
‎O să rămână cu gura căscată.
‎O să zică: „Brett, ai dat lovitura.”
‎Și eu o să spun: „Știu”.
‎Am venit aici în căutarea cuiva ‎care să mă facă fericită.
‎Voiam să-mi găsesc sufletul-pereche.
‎Tu ești, iubitule?
‎Tu ești.
‎- Ai mai mers cu așa un bolid? ‎- Da.
‎- Tu? ‎- Mârțoagă devotată.
‎- Să am încredere cu tine la volan? ‎- Vedem imediat.
‎Arăți simpatic.
‎Da, adorabil.
‎- Taci naibii! ‎- Adorabil!
‎Arăt foarte agresivă. ‎Și tu arăți agresiv cu ăla.
‎- Ba bine că nu! Am venit să… ‎- Paul!
‎Să ne ocupăm de fărădelegi. Și de droguri.
‎Doamne!
‎Transpir ca naiba ‎și o să mă ard rău la piele.
‎- Nu avem portiere. ‎- Aoleu!
‎Nu ne omorî! Sau da.
‎Aoleu! Bine. Încetinește, nebunule!
‎Devin zurbagiu. Ți-e bine?
‎Înțelegi?
‎Ne-am afundat în junglă.
‎Da, nu-i așa?
‎Ador jungla. Orice junglă. O ador.
‎- Îți plac plantele. ‎- Îmi plac.
‎- Ce papagal ești! ‎- Scuze!
‎Simt că am praf în ochi.
‎Știu. Praf și usturime.
‎Deja tânjesc după un duș.
‎Mi-e cald, m-am deshidratat. ‎O să am migrenă.
‎Ba, de fapt, e foarte mișto.
‎- Te… ‎- Poftim?
‎Mă sperie cum conduci.
‎N-ai niciun motiv. Suntem în regulă.
‎Ce tare!
‎- Aoleu! ‎- Să nu aluneci!
‎- Mulțumesc. ‎- Da?
‎Protejează-mă!
‎- De gravitație? ‎- Da. De mine.
‎Dușmanul meu suprem. Mulțumesc.
‎Doamne! Ce tare!
‎- Sfinte Sisoe! ‎- Vai, ce tare!
‎Măiculiță!
‎Abia aștept să intru.
‎- Ce frumos arată! ‎- Ce apă!
‎E incredibil de limpede.
‎- Sunt gângănii aici? ‎- Mici vietăți.
‎- Ce-i ăla? Un rechin? ‎- Cum adică rechin?
‎Sunt somni!
‎Seamănă cu puii de rechin-doică.
‎Chestia asta mă sperie. ‎Ar fi un coșmar dacă mă atinge vreunul.
‎- Somnii ăștia mici? ‎- Da.
‎Vor la mămica lor.
‎Cum de nu te sperie?
‎Sunt și ei niște micuți. ‎Unde e mămica lor?
‎- Doamne! Încetează! ‎- Uite-o!
‎- Bine. La trei. ‎- Bine. Unu.
‎Doi.
‎- Trei. ‎- Trei.
‎E rece.
‎Sub apă?
‎- Ești gata? ‎- Stai!
‎- Ești gata? ‎- Nu.
‎Inspiră!
‎- Frate! ‎- Doamne! Ce frumos!
‎Luați loc, vă rog!
‎O rugăm pe zeița acestor meleaguri sfinte ‎să ne dea voie să cerem iertare…
‎celor cărora le-am greșit.
‎Ceremonia Cacao e foarte mișto.
‎O spiritualitate bogată, ‎cu rădăcini mayașe adânci.
‎Când se bat tobele, ‎parcă nu mai auzi niciun alt sunet.
‎Și apoi ne bucurăm fiecare ‎de prezența celuilalt.
‎Beți!
‎Cacao.
‎Așa vă putem reactiva sentimentele.
‎Vă reactivăm inima
‎alături de persoana iubită.
‎Fiecare celulă din corp ‎începe să se vindece.
‎Acum vă puteți ridica, vă rog.
‎Acum priviți-vă unul pe altul ‎și regăsiți-vă…
‎Și, de acum, simțiți acea forță.
‎Ne-a apropiat fără doar și poate.
‎- Măiculiță! ‎- Ce tare!
‎Asta a fost ‎cea mai tare chestie la ritual.
‎Te concentrezi ‎doar la ce vrei să-ți imaginezi
‎și în acel moment îmi imaginam ‎că se creează o conexiune între noi.
‎A fost o binecuvântare frumoasă ‎pentru relația noastră.
‎Da.
‎Dimineață nu mă simțeam grozav ‎după chestia de aseară.
‎Înțelegi?
‎În ce sens?
‎Simțeam că aș fi putut ‎să gestionez mai bine situația.
‎Îmi pare rău pentru cele întâmplate
‎și dacă te-ai simțit cumva ‎pusă pe locul doi în situația aia.
‎Am fost foarte egoist.
‎Trebuia să te anunț.
‎Chiar dacă era inofensiv, ‎comunicarea a primat la noi.
‎Mai întâi trebuia să comunic cu tine
‎și apoi să-mi rezolv problemele.
‎Eu mă simt foarte împăcată.
‎Și te-am iertat.
‎Sunt gata să merg mai departe.
‎Și eu.
‎Mă simt efectiv mai ușoară, ‎mai calmă și mai senină.
‎L-am privit la un moment dat în ochi…
‎și am văzut că e pe veci.
‎Te iubesc.
‎Și eu te iubesc.
‎Parcă e un pătuț de copil.
‎Te mohorăște ‎faptul că sunt așa de apatică?
‎Nu. E normal.
‎Nimeni nu e în formă zi de zi, nu?
‎Da. Tot trag de mine să-mi revin.
‎Mă simt cam prost, fiindcă…
‎Simt că am fost cam ursuză cu tine.
‎În caz că n-ai observat.
‎Nici n-am putut să dorm. ‎M-am tot zvârcolit în pat…
‎și m-am tot gândit.
‎La ce te-ai gândit?
‎La toate.
‎Discuția cu Paul ‎și alte discuții foarte plăcute
‎m-au înflăcărat, m-au entuziasmat
‎și mi-am dat seama ‎că n-am discutat așa cu Zack.
‎Eu chiar te iubesc.
‎Dar simt că nu te pot face
‎să te implici.
‎Vreau cu adevărat ‎să-mi întemeiez o familie.
‎Vreau o soție ‎care să îmi sprijine ideile de viitor.
‎Și eu vreau să o sprijin ‎în realizarea visurilor ei.
‎Și încă îmi pari persoana ‎cu care aș putea să fac asta.
‎Dar într-o relație reușită ‎e nevoie de doi oameni.
‎Continuă! Te aud.
‎Sunt foarte derutat.
‎Chiar nu…
‎Nu știu încotro ne îndreptăm.
‎Și nu știu dacă îți dorești relația asta. ‎Ți-o dorești?
‎Vrei să te implici? E ceva ce îți dorești?
‎Nu știu, Zack. Nu pot să separ…
‎Nu e greșit ce spui.
‎Dacă nu te atrag fizic,
‎dacă nu sunt genul tău ‎și crezi că nu vom putea trece peste asta,
‎mai bine nu continuăm.
‎Fii sinceră cu tine!
‎Dacă crezi că putem trece peste asta,
‎sunt dispus să continuăm, dar…
‎Trebuie să văd ‎că te implici trup și suflet.
‎N-o să umblu după tine.
‎Nu?
‎- Știu că asta vrei. ‎- Ba nu vreau asta.
‎Dar n-o s-o fac, să știi. ‎Ori te implici, ori nu.
‎Bună!
‎Tiffany!
‎Bună, fată!
‎- Arăți minunat. ‎- Mulțumesc!
‎Ce faci, frate?
‎Și? Ați parafat treaba? Ați făcut-o?
‎Da.
‎Da!
‎A fost bine.
‎- Conexiunea a făcut totul… ‎- Mai intens!
‎- Doamne! ‎- Știu.
‎- Zic: „Ia stai!” ‎- Știu.
‎„Pauză!”
‎- Ce bine a fost! ‎- Nu ca prima oară.
‎Da. Și cu elan. Am febră musculară.
‎Eu am de când am venit.
‎Îmi simțeam pulsul acolo. M-a sleit.
‎Ție cum îți merge?
‎- Sunt cum nu se poate mai fericit. ‎- Da.
‎Am fost singur șase ani.
‎Am mai ieșit cu tipe, dar nu reușeam
‎să creez o conexiune, ‎o legătură puternică.
‎Niciodată nu m-am simțit ‎mai înțeles ca acum.
‎- Da. ‎- Înțeles, auzit.
‎Ce nebunie!
‎Nu sunt cel mai deschis om ‎în privința sentimentelor față de alții.
‎Îmi vine greu. Mi-e greu să spun „iubesc”.
‎- Da. ‎- În familia mea nu se vorbește așa.
‎- Da. ‎- Și nu-mi place.
‎Când vorbesc cu tata, zice: „Pa, fiule!”
‎Mă întreb: „O s-o spună?” Și n-o spune.
‎Eu aș vrea s-o spun, dar n-o fac.
‎E un obicei ‎pe care nu vreau să-l perpetuez.
‎Nu vreau să se îndoiască ‎de ceea ce simt pentru ea.
‎Vreau ca zilnic să se trezească
‎fără să fie nevoie ‎să mă întrebe: „Mă placi?”
‎- Da. ‎- Vreau să fie sigură de asta.
‎Da.
‎Ea e foarte tandră
‎și mă simt foarte apropiat de ea.
‎Nu mulți tipi care arată ca noi ‎vorbesc despre așa ceva…
‎- Da. ‎- Între ei.
‎Vulnerabilitate.
‎Trebuie să dăm un exemplu,
‎să arătăm că putem să ne discutăm ‎sentimentele și să spunem „te iubesc”.
‎- Da. ‎- Înțelegeți?
‎De multe ori ‎aș vrea să le fi spus prietenilor
‎care nu mai sunt printre noi:
‎„Frate, te iubesc.”
‎- Salut! ‎- Salut! Ce faceți, băieți?
‎- Tocmai au venit. ‎- Bună!
‎Bun-venit la petrecere!
‎- Paul, suntem asortați. ‎- Eu m-am îmbrăcat primul.
‎Bun. De unde ne luăm de băut?
‎- Cred că s-a terminat între ei. ‎- Bine.
‎- Doar crezi? ‎- Mi-a zis el aseară.
‎- Trebuie să fii sigură. ‎- Nu prea…
‎- Nu știu cum s-a terminat. ‎- O să fiu pe fază pentru tine.
‎I-am spus clar și răspicat:
‎„Dacă mă mai jignești, ‎o să avem o problemă.”
‎- Da. ‎- Și…
‎Știe. „Poți avea totul ‎sau să-i dai cu piciorul. Ce vrei?”
‎Tipa nu se abține deloc.
‎- Micah e o scârbă izolată. ‎- Știi ce? N-am nevoie de asta.
‎- Dacă e destul de femeie… ‎- Când nu-s Pic și Poc.
‎Da. A venit Poc.
‎Doamne!
‎Bună!
‎- Salutare! ‎- Ați sosit.
‎Am auzit de petrecere la piscină?
‎- Credeam că e petrecere la piscină. ‎- Bună!
‎Am stat de vorbă cu Irina și i-am zis:
‎„Vreau să văd că investești în relație.”
‎- Corect. ‎- Nu?
‎„Vreau să te implici.”
‎- Da. ‎- Știi?
‎Nu te implici. ‎Ești pe picior de plecare de la început.
‎Și nu mi-a dat un răspuns concret.
‎- Zău? A scăldat-o? ‎- Da.
‎Nu știu ce e.
‎Dacă ai putea, ‎ai explora relația cu Bliss?
‎Nu știu.
‎Știu că e o întrebare spinoasă, ‎dar cred că există un potențial real…
‎Uite ce cred despre Bliss!
‎- Merită pe cineva care o alege. ‎- Da, clar.
‎Frate, foarte frumos din partea ta! ‎Respect asta.
‎Și știi ce? Mi-am bazat decizia ‎pe intuiție și pe ce îmi spunea inima.
‎Da.
‎Poate am ales greșit. Poate nu. Nu știu.
‎Dar asta e situația.
‎Eu, unul, ‎nu pot să nu mă gândesc în retrospectivă…
‎- La relația cu Amber. ‎- Și eu pățesc la fel.
‎Știu. Am avut aceleași gânduri.
‎Ieri am avut o discuție cu Micah și…
‎A fost nasol, ‎fiindcă trebuia să stau cu Chelsea,
‎nu cu Micah, înțelegeți?
‎Mersi, iubito! Ești o scumpă!
‎Cred că nu am fost ‎pe cât de furios trebuia.
‎Cum a început să mă ducă cu zăhărelul, ‎m-am calmat.
‎Și asta a făcut din prima zi.
‎- Nu știam că ați vorbit. ‎- Eu, da.
‎- Nu eram acolo. ‎- Eu am văzut.
‎Am văzut.
‎Cine se aseamănă se adună.
‎- Da. ‎- E prietenă cu Irina.
‎Și aici am greșit eu.
‎Nu ești cu Micah. Ești cu Chelsea.
‎Poți spune: ‎„Micah, a fost urât. Nu trebuia s-o spui.
‎Asta e. Eu am o relație fericită.”
‎Și la revedere! ‎Nu ai de ce să te concentrezi la asta.
‎Ai mare dreptate.
‎Asta ne-a ajutat să ne dăm seama
‎și să ne concentrăm la a lua întâmplarea,
‎a o sublima și a merge mai departe.
‎Așa că o iau pe Micah, ‎o sublimez și merg mai departe.
‎Mulțumesc mult, iubito!
‎- Ce faci, iubito? ‎- Ce faci, iubitule?
‎- Sunt tensiuni între mine și Chelsea. ‎- De ce?
‎Nu știu. Simt că e ciudat.
‎Bine.
‎Simt că e vorba ‎de niște reacții venite din frustrare.
‎Îmi place stilul tău, iubi.
‎Mulțumesc.
‎Par fericiți împreună.
‎Dar poate că e geloasă. Nu știu.
‎Au fost niște chestii, ‎ați avut o relație destul de profundă.
‎În seara asta, ‎Kwame e mai rezervat față de mine.
‎Cred că din cauză ‎că a avut o ceartă cu Chelsea.
‎Se vede că vrea să se asigure ‎că logodnica lui e mulțumită.
‎Și respect asta.
‎Dar vreau să discut cu ea ‎și să clarific lucrurile.
‎Fiindcă știa ce relație profundă ‎avusesem cu Kwame înainte.
‎Bună! Kwame, mă lași puțin cu Chelsea?
‎Da, sigur. Distracție plăcută!
‎Stai! Îmi scoteam ceva dintre dinți.
‎- Am reușit? ‎- Stai așa!
‎- Ia scobitoarea și sapă! ‎- Știu.
‎Poți să mi-l scoți?
‎Linge-ți buza de jos!
‎- Da, e bine. ‎- Doamne!
‎- E perfect. ‎- Viața e frumoasă.
‎Îmi place. Ce mai faci? Arăți bine.
‎Și tu. E deux-pièces?
‎Da. Asta o bustieră sport ‎pe care am găsit-o prin aeroport.
‎Ce? Și s-a asortat la fustă?
‎Da. Merge, nu?
‎- Cum vă merge? ‎- Bine.
‎Voiam să văd cum vă merge.
‎Bine. Ieri a fost mai greu.
‎Știu. Ce s-a întâmplat?
‎N-am înțeles ce se întâmplase între voi ‎legat de comentariul tău.
‎Nu știu de ce, dar l-a stârnit.
‎- Da. ‎- Apoi… Sunt sigură că glumiseși.
‎Da, sincer, m-a șocat că l-a afectat atât.
‎Cred că n-am înțeles bine ‎cât de supărător a fost pentru el.
‎M-a șocat, dar evident că am fost dispusă ‎să lămurim situația și să-mi cer scuze…
‎Evident. Dar apoi a rămas ‎să discute 20 de minute cu tine.
‎- N-am înțeles de ce. ‎- Da.
‎Nu a spus clar: „Chelsea, ‎uite ce s-a întâmplat! E important…”
‎- Nu știai de ce mai vorbeam? ‎- Nu.
‎Înțeleg. Ar fi aiurea.
‎- Înțelegi? ‎- Da, m-ar speria.
‎Doamne! Plouă?
‎Ce-i asta?
‎O să ne facem ciuciulete.
‎Suntem ciuciulete.
‎A dracu' sincronizare! ‎Tocmai lămuream ceva.
‎Furtuna a vrut să ne spună:
‎„Nu puteți să aveți discuția asta acum.”
‎Chelsea trebuie ‎să fie mai departe dată naibii
‎și să înfrunte viața fără explicații.
‎Fiindcă n-are nevoie de asta. ‎Chiar nu am, apropo.
‎- SOS! Anulăm misiunea! ‎- Să-mi bag!
‎- Dragoste pe umezeală. ‎- E ca acasă, nu?
‎Da! Ești cel mai tare!
‎Doamne sfinte!
‎- Doamne! ‎- Ce nebunie!
‎- Ești leoarcă, Paul. ‎- Ce tâmpenie!
‎- Ce nebunie! Du-te să te schimbi! ‎- Bine, mă duc.
‎Dar a fost distractiv.
‎Sincer, îmi pare rău ca s-a terminat așa,
‎fiindcă în sfârșit ‎discutam situația cu Chelsea.
‎Mă simt cam vinovată.
‎- Eu n-am vorbit decât cu Zack… ‎- Despre ce ați vorbit?
‎Despre el și Irina, evident. ‎L-am întrebat și de Bliss.
‎Dacă, în contextul actual cu Irina, ‎mai simte că a făcut alegerea bună.
‎- Știu că i-a fost foarte greu să aleagă. ‎- Da.
‎Și Bliss cum intră în ecuație?
‎Înțeleg cum e să te întrebi ‎dacă ai făcut alegerea bună.
‎Chiar o iubește, ‎dar, din ce mi-a spus azi, cred
‎că, dacă nu se pun de acord astă-seară,
‎n-o să mai continue.
‎O să rupă el relația? ‎Se crede așa de mărinimos…
‎Îți spun ce am auzit. Nu știu.
‎Voiam să-ți spun…
‎că, mâine, în avion, dacă se poate,
‎ar fi mai bine să nu stăm alături ‎și să ne acordăm spațiu.
‎Simt că suntem într-un impas ‎și încercăm să ieșim din el.
‎Am ajunge să nu ne suferim unul pe altul.
‎- În loc să fim ca-n luna de miere… ‎- A fost groaznic.
‎- Dacă e să fim… ‎- A fost absolut groaznic.
‎Sună urât, dar așa a fost.
‎Am discutat cu Paul cinci minute…
‎și conversația m-a inspirat ‎și m-a încântat.
‎Și m-am întrebat de ce cu tine nu e așa.
‎Suntem de aceeași părere.
‎Ar trebui să-i punem punct. ‎Nu cred că o să meargă.
‎Bine.
‎E nasol. Chiar cred că ești foarte…
‎- Și eu cred că putem rămâne prieteni. ‎- N-am terminat.
‎Chiar ești printre cei mai mișto oameni ‎din câți cunosc.
‎Mi-a plăcut multe discuția din a doua zi. ‎Îmi era inima… Doamne!
‎Povestea ta de viață, felul tău de a fi…
‎Da, ești un ciudat, dar îmi plăcea enorm.
‎Vedeam că nu-ți pasă de ce crede lumea ‎și îmi plăcea enorm.
‎Sper că știi că nu regret nimic.
‎Logic, n-are niciun sens ce spui. ‎Vrei să auzi teoria mea?
‎Nu.
‎N-o să arăt cu degetul:
‎„Ai făcut asta. ‎Te-ai ras pe brațe și picioare.”
‎N-o să-ți înșir acum ‎tot ce nu-mi place la tine.
‎N-o să fac asta. Nu o meriți.
‎- Ești grozav. ‎- Sigur.
‎Îmi pare rău ‎că și eu ți-am făcut impresie proastă.
‎Te-ai ales cu ce e mai rău. ‎N-am făcut pe nimeni să se simtă așa.
‎M-am purtat urât cu tine. Știu. ‎Nici nu te priveam, nici nu te atingeam.
‎Îmi vorbeai și mă uitam în altă parte.
‎Am fost o mare nesimțită cu tine, știu. ‎Nu meriți asta.
‎Sincer, mă gândesc la Bliss.
‎Sper s-o vezi când te întorci în Seattle.
‎Chiar sper asta. Și…
‎Ce dacă n-a mers cu mine? ‎Poate ea e aleasa.
‎Poate chiar ai ales greșit. ‎Și mă bucur că am încercat.
‎Nu știu cât ai încercat tu…
‎A fost absolut groaznic ‎să dorm aici cu tine.
‎Pe bune, taci! Lasă melodrama!
‎A fost groaznic!
‎Suntem ca doi soți
‎care sunt împreună de zece ani ‎și se urăsc reciproc.
‎- Dormim la un metru depărtare. ‎- Atunci a început să-mi placă.
‎E absolut groaznic.
‎Chiar e nasol, ‎fiindcă am venit să-mi găsesc o soție.
‎Și au fost două femei ‎pe care le vedeam în acest rol.
‎Am ales mergând pe intuiție ‎și nu a ieșit bine.
‎Ciudată despărțire, zău așa!
‎Poate am ales greșit, dar asta am ales.
‎Așa că asta e situația.
‎Mi se pare amuzant. ‎Sincer, m-a surprins că mai insistai.
‎Ți-am dat toate motivele s-o lași baltă. ‎Îmi ziceam: „Frate, chiar se străduiește.”
‎Te-aș fi părăsit din a treia zi, ‎dar ar fi fost aiurea.
‎Eu te-aș fi părăsit de când te-am văzut.
‎Dar am rămas, am încercat.
‎Asta e.
‎Și… Nu știu, ce zici de Bliss?
‎Nu știu.
‎Te gândești la ea când ești cu mine?
‎Nu mă supăr.
‎M-am gândit la ea tot timpul.
‎Să-mi bag!
‎- Ce nepoliticos! ‎- Sunt sincer.
‎Și eu m-am gândit la altul.
‎Sunt sigur.
‎- E cu buna ta prietenă. ‎- Știu, dar…
‎Marele regret…
‎Trebuia să-l alegi pe Paul.
‎Mi-am dat seama vorbind cu el.
‎E cea mai sinceră discuție a noastră.
‎Nu-s orb. Am observat.
‎M-am gândit mult la el ‎și la discuțiile noastre.
‎Ieri, după ce l-am văzut, ‎n-am putut să dorm toată noaptea.
‎Îl plac mult.
‎Știu că Micah ține mult la el. ‎Au o relație frumoasă.
‎E prietena mea cea mai bună. ‎E foarte aiurea faza.
‎O să distrugi toate relațiile.
‎Păzea, vine Irina!
‎Am văzut că începuseși ‎să discuți cu Micah.
‎- Cum a fost? ‎- Ea…
‎M-a abordat ca să stăm de vorbă ‎și părea respectuoasă și sinceră,
‎după care… bum!
‎Ploaie torențială.
‎Mă bucur că a venit să discute
‎și să încerce să lămurească lucrurile ‎cu tine, nu cu mine.
‎- Nu? Da. ‎- Da.
‎Care cupluri crezi că vor rezista?
‎Marea întrebare și marele răspuns.
‎Știu.
‎Cred că Brett și Tiff vor rezista.
‎Am mari speranțe cu ei.
‎Doamne, dacă Brett și Tiff nu rezistă, ‎o să fiu distrus.
‎- Știu. ‎- O să mor.
‎- Ca noi toți.
‎O să fac un anevrism.
‎- Nu face, te rog! ‎- Bine, nu fac.
‎Dacă Chelsea și Kwame nu rezistă,
‎probabil chiar o să fac un anevrism.
‎Și eu.
‎- Dacă-i așa, bagă! ‎- Dacă-i așa, ia-mă!
‎Sigur.
‎Irina și Zack or fi cei mai fericiți…
‎- Și nu știm noi. ‎- Exact!
‎- Știu. Dar crezi că așa e? ‎- Nu.
‎Nu-l suport pe tipul ăla.
‎Eu îl plac.
‎Nu vrei să vorbim de Irina? ‎Îl plac pe Zack, bine?
‎Dar Micah și Paul?
‎Nu știu.
‎Chiar nu știu.
‎Aș vrea să mai discut cu Paul.
‎Am vorbit mai mult cu Micah decât cu el.
‎Da, știm.
‎Nu fi așa!
‎Nu spun decât ce e evident.
‎Și știm toți că Paul o să zică: ‎„E-n regulă.”
‎Ești tare amuzantă. ‎Ești comicul meu favorit.
‎Te simți bine după seara asta?
‎Cred că a fost un mic test pentru mine.
‎Dar o să ne influențeze și alții ‎care n-o să ne susțină
‎sau n-o să ne înțeleagă relația.
‎- Vor fi atitudini negative. ‎- Bine.
‎Trebuie să facem față.
‎Vor fi încercări din ambele părți. ‎Familia, prietenii amândurora.
‎Cea mai bună cale înainte ‎când e vorba de situațiile din jur
‎e să ne implicăm amândoi.
‎Să ne asigurăm constant ‎că ne susținem reciproc.
‎- O să-ți fiu mereu alături. ‎- O să fim împreună.
‎Încă un pas spre noua viață.
‎Te iubesc.
‎Și eu te iubesc.
‎SEATTLE, WASHINGTON
‎Mulțumesc.
‎MANAGER SENIOR DE PROGRAM
‎Zack?
‎- Bună! ‎- Bună!
‎- Mă bucur să te văd. ‎- Și eu.
‎Ce mai faci?
‎- Bine. ‎- Bine?
‎Ei bine…
‎Am ales greșit.
‎Știi asta. Și eu știu.
‎ÎN CONTINUARE…
‎Sunt gata.
‎Ador starea asta de fericire. ‎Ador să fiu îndrăgostită lulea.
‎Seara, când mă culc, ‎sentimentul ăsta nu dispare.
‎Doamne!
‎Nici când mă trezesc dimineața.
‎Clătite? Mă simt ca la restaurant!
‎Mulțumesc!
‎Așa trebuie să fie dragostea.
‎Mă placi?
‎La bine și la greu.
‎Îi răzbătea aura de dincolo de perete.
‎O iubesc enorm pe Micah ‎și o vreau alături pe viață.
‎Nu v-am zis nimic, dar suntem logodiți.
‎Dumnezeule!
‎N-ai vrut să stăm de vorbă. ‎Ai zis că pleci.
‎Ce vrei, să sufăr și să dorm ‎lângă cineva care a zis că nu-s bărbat?
‎Nu facem sex.
‎Paul m-a atras fizic ‎mult mai mult decât Zack.
‎Mai ai sentimentele astea nelămurite ‎față de el?
‎Am fost îndrăgostită de Paul.
‎Mi-a stârnit niște dubii ‎cu privire la relația noastră.
‎Nu sacrific ceea ce vreau, ‎dar fac un compromis.
‎Asta-i căsnicia!
‎Bine.
‎Vrei să te așezi la casa ta?
‎Știu unde locuiești, o să te găsesc.
‎Ți-e sortit tot ce e mai bun în viață ‎și nu e ce ai acum.
‎Nu este.
‎Îmi fac griji, ‎mă gândesc la tine, sper că ești fericit…
‎Crezi că ai ales bine?
‎Tu ai dubii?
‎Dacă nu ești convinsă că îl vrei de soț…
‎ia-mă pe mine!
‎Acum vom vedea ‎dacă există dragoste pe nevăzute.
‎Azi nu e loc de surprize.
‎Nu trebuie să se întâmple asta.