Makt over krydder
er makt over alle.
Keiserlig dagbok. År 10 191, tredje opptegnelse.
Slaget om Arrakis overrasket alle.
Det var ingen vitner.
Harkonnen-operasjonen ble utført i løpet av natten
uten forvarsel eller krigserklæring.
Da morgenen kom, fantes ikke huset Atreides lenger.
Alle døde i mørket.
Og keiseren sa...
...ingenting.
Siden den natten har ikke faren min vært den samme.
Ikke jeg heller.
Passiviteten hans er vanskelig å akseptere,
for jeg vet at han elsket hertug Leto Atreides som en sønn.
Men faren min har alltid latt seg styre av beregninger om makt.
Dette var ikke første gang Harkonnens gjorde drittarbeidet hans.
I skyggene på Arrakis skjuler det seg mange hemmeligheter.
Men den mørkeste av dem gjenstår kanskje ennå.
Huset Atreides' endelikt.
Søster.
Far er død.
Burde du ikke dra tilbake til stjernene? Og være sammen med ham?
Jeg tror ikke jeg rekker å ordne opp før du kommer.
Denne verden er hinsides all ondskap.
Fiende.
Bli her.
Ned. Høyre.
De er nærme.
Hører dere det?
Rottene lokker en orm.
Ormer!
Tropp, klatre! Nå!
Se etter ormspor.
Det er ingen fare.
Skjold!
Ingen skjold!
Nå har jeg deg, rotte.
Stå aldri med ryggen fri.
Hvor mange ganger må jeg si det?
- Gikk det bra med deg? - Ja.
Hva med henne?
Hun klarer seg.
De pleier ikke å våge seg så dypt.
De vil sikre at ingen Atreideser unnslapp.
Du har for høye tanker om deg selv.
Nei, nå er vi i dypørkenen.
Bare frimen overlever her.
De var ute etter oss, ikke dere.
Bare rolig.
Jeg skal føre dere til et sted hvor de aldri finner oss.
Skittent vann.
Fullt av kjemikalier, men bra nok for kjølesystemene.
Ikke slipp det ut.
Går det bra?
Ikke kast opp!
Ikke gjør det!
- Det går bra. - Er du sikker?
Du kjempet bra
da du først våknet.
Jeg sov ikke.
Nei. La meg.
ARRAKEEN HOVEDSTADEN PÅ NORD-ARRAKIS
Grev... Grev Rabban.
Krydderfeltene er sikret, så la oss trekke troppene våre ut av frimen-territorium.
- Vi mister for mange menn til ørkenen. - Rotter.
Unnskyld?
Vi mister menn til rotter.
Frimen. Jeg kan ikke bekrefte det. Kommunikasjonen er vanskelig i ørkenen.
Ordrene deres var å kontrollere hele planeten.
- Vi gjør det. - Jeg ser bare halvparten.
Som du kanskje husker, er området i sør ubeboelig.
Du bør hvile litt.
Rotter! Hårete rotter! Drep dem! Drep dem alle sammen!
Rotter!
Han spør hvorfor vi er så sene.
- ...Harkonnen. - Nei.
Han tror dere er spioner.
Dere er ikke velkomne her.
- Han sa... - Jeg skjønte det.
- Takk. - Hold dere nær meg.
Sietch Tabr.
Du drepte Jamis!
Spioner!
Heks!
Slutt!
De vet ikke hva de sier.
Si meg hva jeg skal gjøre med de to utlendingene.
Gi dem tilbake til ørkenen.
Jeg så tegnene.
Nå igjen.
Stilgar, din tro narrer deg.
Lisan al-Gaib har ikke vist sitt ansikt ennå!
Han drepte Jamis i en rettferdig kamp.
Han snakker vårt språk.
Han vil raskt lære våre skikker.
Jeg er klar til å ofre livet mitt for ham.
Ørkenen vil ta seg av hans skjebne.
Hva med kvinnen?
Se hvordan Bene Gesserit-propagandaen din har slått rot.
Noen av dem tror allerede at jeg er deres messias. Andre...
...tror jeg er en falsk profet.
Jeg må overbevise de ikke-troende.
Hvis de følger meg, kan vi stanse krydderproduksjonen.
Det er eneste måten å nå keiseren på.
Faren din trodde ikke på hevn.
Men det gjør jeg.
Hva skjer?
For krydret for utlendingen?
Jøss.
- Hva er det? - Det er krydder i maten.
Han vil kle blå øyne.
Ikke gjør narr av ham.
Han fortjener vår respekt. Han er en god kriger.
Kvinne...
Bli med meg.
Til brønnen gir vi vannet vårt tilbake.
Vi velsigner vår bror, Jamis.
Trettiåtte millioner dekaliter.
Ingen av oss, selv om vi holdt på å dø av tørst,
ville drukket dette vannet. Dette er
hellig.
Vannet til Jamis.
Vi har tusenvis av slike steder.
Når vi har nok vann,
vil Lisan al-Gaib forvandle Arrakis' landskap.
Han vil bringe tilbake trærne og
det grønne paradiset.
Så mange sjeler.
Gi aldri bort vannet ditt, ikke engang til de døde.
Hvorfor viser du meg dette?
Fordi du er Bene Gesserit. Du forstår profetiene.
Mor til Lisan al-Gaib vil være en ærverdig mor.
Vår ærverdige mor er døende.
Vil du at jeg skal overta etter henne?
Ja, det gjør jeg.
Tror du på Paul?
Det finnes tegn. Ja.
Hva om jeg sier nei?
Da er han ikke Lisan al-Gaib, og du har ikke noe formål å tjene.
Hva annet kan du da gjøre enn å gi vannet ditt tilbake til brønnen?
Det er en ære, er det ikke? Jeg synes du bør føle deg beæret.
Jeg fikk valget mellom dette eller døden. Tilgi meg om jeg ikke er smigret.
Hvordan blir man en ærverdig mor?
Det avhenger av kulturen. Her på Arrakis har jeg ingen anelse.
Du er redd.
Ærverdige mødre skal ta vare på minnene til alle de foregående.
Så jeg vil bære på århundrer med smerte og sorg.
- Er det farlig? - Det er livsfarlig for menn.
Det er sikkert.
Hva ler dere av?
Ikke bry deg.
- Tror dere ikke på alt dette? - Nei.
- Det er gammel tro fra sør. - Tro fra sør?
Stammer i sør tror at en messias vil komme og fri oss fra det onde.
- Tror dere ikke på Lisan al-Gaib? - Vi tror på frimen.
Bi-lal kaifa.
Vil du kontrollere folk, så si at en messias vil komme.
Da venter de i århundrer.
Nå må vi be.
- Hva med ham? - Stilgar?
Han er sørfra. Har du ikke lagt merke til aksenten hans?
Hva vil skje med moren min?
Hun skal drikke ormepiss.
Ikke morsomt.
Han kommer til å miste henne.
Hvis hun er dum nok til å drikke gift.
Vær stille!
Vi ber.
Jeg må ikke frykte. Frykt dreper sinnet.
Frykt er den lille død som bringer totalt utslettelse.
Jeg skal møte min frykt. Jeg skal...
Her er Livets vann.
Det frigjør sjelen.
Drikk det,
og du dør.
Drikk det,
og du vil se.
Drikk!
- Hva er det? - Drikk!
Hva har vi gjort?
Hun er gravid.
Det var ikke et mirakel.
Dere så det med deres egne øyne!
Mor til Lisan al-Gaib
vil overleve den hellige giften.
Og det gjorde hun.
Som det står skrevet!
Folket hennes skrev det!
Blasfemi!
Profetien ble oppfylt.
Mahdien må være en frimen!
Arrakis må frigjøres av sitt eget folk!
Hun har rett.
Hun har rett!
Det er ikke et mirakel. Moren min er opplært til å gjøre det.
En erfaren Bene Gesserit kan forvandle gift.
Jeg er ingen mahdi.
Jeg er ikke her for å lede.
Jeg er her for å lære av dere.
La meg kjempe ved deres side. Det er alt jeg ber om.
Mahdien er for ydmyk til å si at han er mahdi.
Enda større grunn til å tro at han er det!
Som det står skrevet!
Hvordan har du det?
Bedre.
Hvordan har hun det?
Hun ble redd, men hun...
Hun har det fint.
Paul...
Hun snakker til meg.
Hun tror på deg.
Hun sier...
Kwisatz Haderach, vis oss veien.
Du er så nære nå.
Bare ett skritt gjenstår, og du vil bli Kwisatz Haderach.
Bare ett skritt gjenstår.
Du må gjøre det jeg gjorde. Du må drikke Livets vann.
Det vil frigjøre sinnet ditt... Det vil åpnes, og du vil få se.
Du vil få se!
Skjønnheten og skrekken!
Hvis du vil kjempe med oss, må du først lære deg
å være ett med ørkenen.
Så her har du et telt og nok mat.
Jeg vil at du skal krysse den lille eggen og komme tilbake.
Gå om natten.
- Du kan vel bruke et parakompass? - Ja.
Noe annet jeg bør vite?
Bortsett fra ormene og Harkonnens, pass deg for klappfelle-edderkopper.
Og tusenbein er veldig fæle. Ikke de store.
De er harmløse.
Men de små må du passe deg for, og...
Du må aldri lytte til djinnene.
- Djinnene? - Djinn. Ørkenåndene.
De hvisker om natten.
De kan besette deg.
Jeg mener det. Vær forsiktig.
De er demoner.
Men det er sant. Ikke hør på dem.
Han vet ikke hvordan man krysser sanden.
Stilgar kommer til å få ham drept.
Hva prøver han å bevise?
Hva tror du?
"Profeten skal kjenne ørkenens veier."
Jeg tror det er best sånn.
Hva er det?
Liker du ham nå?
Han er ikke som de andre fremmede.
Han er oppriktig.
Jamis.
Du går sandgang som en full øgle.
Jeg har klart meg bra så langt.
Men du er ikke engang i orme-territorium ennå.
Du må bryte rytmen.
Slik som dette.
Tja, i filmbøkene jeg har studert, sier antropologene
at en skikkelig sandgang...
Glem det. Fortsett.
Jeg er den eneste som tror du vil holde ut til sommeren.
Alle andre tror ikke du holder i to uker.
Skal du følge oss i ørkenen, må du vite hvordan vindfellene fungerer. Så hør nå.
De er enkle, men krever konstant oppmerksomhet.
Denne her fanger fuktighet
og fører den til den lommen.
Disse filtrene må skiftes hver tredje dag.
Hva er det?
Slutt å se på meg på den måten.
Han trener med frimen. Han kommer snart tilbake. Slapp av.
Du har rett. Hvis vi vil beskytte broren din,
må vi få alle frimen til å tro på profetien.
Vi må omvende de ikke-troende én etter én.
Vi må begynne med de svakeste.
De sårbare.
De som frykter oss.
Du, stikk din vei. Gå vekk!
- Gikk det bra? - Ja.
Løp! Fort!
Lad!
Chani!
Lad om!
Pass på!
- Skjoldet åpnes bare når det skytes. - Ja, hva tror du jeg prøver på?
Jeg skal utløse det. Vent på mitt signal.
Løp!
Fanken!
Kom igjen!
Dere så hva han gjorde.
Han så det komme,
og han reddet livet hennes.
Han så det.
Han kan forutse.
Muad'Dib liker lukten hans.
- Hvem har lært deg å slåss slik? - Mine gamle mestere.
De var også nære venner.
De ble massakrert sammen med faren min.
Dere har kjempet mot Harkonnens i flere tiår.
Familien min i århundrer.
Jeg vet alt om dem. Vanene deres, hvordan de tenker.
Dere vet alt om ørkenen. Dere utnytter kraften i den.
Sammen kan vi stoppe dem.
Begrave dem i sanden der de hører hjemme.
Slik at denne planeten igjen kan bli deres.
Hva vil du at vi skal gjøre?
- Hva ville du gjøre, Stilgar? - Jeg? Jeg ville...
- Jeg ville angripe enda lenger nord. - Da går jeg lenger nord.
Jo lenger nord du går, jo mer sannsynlig er det at du dør.
Da får jeg dø.
Kanskje du også dør.
Men de andre vil fortsette videre.
Og de vil ikke stoppe før frimenene er frie.
Han fortjener å være fedaykin.
Han trenger et navn, Stilgar.
Det gjør han!
Jeg ser styrke i deg.
Som en usul.
"Søylesokkel."
Kom.
Du skal kjennes iblant oss
som Usul.
- Usul. - Usul.
En fedaykin er en kriger og må derfor ha et krigsnavn.
Du må velge et.
Hva kaller dere den lille ørkenmusa igjen?
- Muad'Dib. - Muad'Dib.
Jo, jo.
Muad'Dib er klok i ørkenen.
Muad'Dib
lager sitt eget vann.
Stjernebildet som peker mot Nordstjernen, kaller vi Muad'Dib. "Den som viser vei."
Det er et mektig navn.
Nå er du vår bror.
Paul Muad'Dib Usul.
Muad'Dib Usul.
Paul Muad'Dib Usul.
Muad'Dib Usul.
Muad'Dib.
Usul.
Hei!
Stilgar!
Far, jeg har funnet min vei.
Det tar pusten fra en.
Se, der er det krydder.
Arrakis er så vakker når solen står lavt.
Der du kommer fra, faller det virkelig vann fra himmelen?
Ja.
På Caladan kan det regne i ukevis.
Tenk deg at det er vann der du nå ser sand.
Slottet vårt står på klipper høyt over havet.
Stuper du uti, når du ikke bunnen.
- Stuper uti? - Ja. Det kalles å svømme.
Jeg tror deg ikke, Usul.
Usul.
Hva er ditt hemmelige navn?
- Sihaya. - Sihaya.
Hva betyr det?
"Ørkenvåren."
- Så fint. - Jeg hater det.
Det er fra en eller annen dum profeti. Jeg foretrekker Chani.
Da gjør jeg det også.
- Tror du at Stilgar vil lære meg det? - Å ri?
Nei. Bare frimen rir på ormer.
- Har jeg ikke blitt en, da? - Av navn, ikke av blod.
Ditt blod stammer fra hertuger og de høyadelige husene.
Det har vi ikke her.
Her er vi likeverdige, både menn og kvinner.
Alt vi gjør, er for alles beste.
Jeg vil veldig gjerne være likestilt med deg.
Paul Muad'Dib Usul...
Kanskje du kan bli en frimen.
Kanskje jeg kan vise deg hvordan.
Rabban.
Frimen angrep på din vakt.
Dine ordre var å gjenopprette krydderproduksjonen til full kapasitet.
Vet du hva det innebærer hvis du mislykkes?
Keiseren fratar oss kontrollen over krydder.
- Stram grepet, Rabban. - Onkel.
Eller kjenn mitt på nakken.
Usul. Det går bra.
Det går bra.
Du.
Jeg er her.
Det er lenge siden du har hatt et av disse marerittene.
Fortell meg hva det handlet om.
Alt er uklart. Det er bare bruddstykker.
Jeg er i sørområdene. Og jeg følger etter noen.
Og det utløser en hellig krig.
Millioner av mennesker sulter i hjel
på grunn av meg.
Du har vært utsatt for krydder i lang tid.
Det kan gi merkelige drømmer.
Dette er en stor dag.
- Vi kan be Stilgar om å avlyse det. - Nei. Jeg har det fint.
Usul.
Jeg har stilt den inn selv.
- Vær så god. - Takk.
Ikke prøv å imponere noen. Du er modig. Det vet vi alle.
Gjør det enkelt.
Strake veien.
- Ikke noe vilt. - Ikke noe vilt.
Du, jeg mener det.
Ikke gjør skam på opplæringen jeg ga deg.
Jeg skal ikke det. Jeg forstår.
I dag vil shai-hulud avgjøre om du blir frimen
eller om du dør.
Muad'Dib!
Ikke skjem oss ut!
Lokk til deg en stor en!
Ta det rolig.
Stilgar har lært ham godt opp.
Slutt å spøke.
Dette er den endelige prøven.
Lavere.
Jøss! Ikke en så stor en.
Kom igjen!
Bra, Muad'Dib!
Muad'Dib!
Som det står skrevet.
Ærverdige mor!
Muad'Dib sluttet fred med shai-hulud.
Han tilkalte en bestefarorm.
Den største man noen gang har sett.
Som det står skrevet!
Shai-hulud skal bøye seg for gutten fra verden utenfor.
Velsigne skaperen og hans verk.
Vil ikke shai-hulud gjenkjenne mahdi når han kommer?
Så spre ordet.
Jeg vet at de vil gjøre det.
Vår oppgave i nord er nesten fullført. De tror på Paul.
Nå drar vi sørover.
Der finnes det millioner av fundamentalister.
De vil beskytte ham når han kommer.
Kwisatz Haderach vil bli født i sør.
Vil du alltid være hos meg?
Så lenge jeg puster.
Hva er i veien?
- Chani. - Det kommer til å bli bråk.
Hva snakker du om?
- Chani, hva mener du? - Måten de ser på deg på.
De tilber deg nå.
Fedaykin teller dine seire. De sier at du kan se inn i fremtiden.
Hviske Lisan al-Gaib.
Jeg er ingen messias.
Jeg er en fedaykin fra sietch Tabr.
Likevel har vi en Bene Gesserit iblant oss
som sprer legenden om deg og sier at du er den rette.
Ærverdige mor!
Bærestolen er klar!
- Hun sier at du bør bli med oss. - Det vet du at jeg ikke kan.
Hun spør hvorfor.
Jeg må fortsette å kjempe i nord for å beskytte dere nede i sør.
Hun sier at hun merker når du lyver.
Fortell henne at det er fordi moren vår sprer farlige historier.
Hva sier hun nå?
At du er blendet av kjærlighet,
og at du må reservere din støtte til den mest strategiske alliansen.
Hun lurer også på hvorfor du ikke tror på hvem du er.
Jeg gjør det. Jeg tror at jeg betyr noe for disse menneskene.
Og at jeg gjør en forskjell i denne krigen.
- Vi er nesten ved byporten. - Det var ikke det hun mente.
Jeg vet hva hun mener.
Tror du ikke jeg også er tynget av profetien?
Det er ingen profeti.
Det er en historie som du forteller, men den er ikke deres, den er din.
De fortjener å bli ledet av en av sine egne.
Det ditt folk har gjort her, er hjerteskjærende.
Vi ga dem noe å håpe på.
Det er ikke håp!
Ærverdige mor, vi må dra!
Jeg skal vente på deg.
Det vil vi alle.
De stormene ser ikke bra ut.
De er voktere av sørområdene.
Det er vanskelig å krysse,
men shai-hulud er sterk.
KRYDDERDEPOT ARRAKEEN
- Hvor mye? - Vi mistet 80 % av vår siste avling.
Grev Rabban... Du bør ikke forlate sikkerhetsområdet.
Rottene er allerede inne!
- Frimen-demonen er kanskje med dem. - Håper det.
Vi følger etter dem, herre.
I dag skal Muad'Dib dø!
Rottene beveger seg fort.
Opp med farten!
- Hvor er han? - Fortsatt ingenting, min herre.
Hvorfor må jeg gjøre alt selv?
- Utvid søkeradiusen! - Søkeradius utvidet.
Liv. Delta, delta, delta.
Jeg ser dem ikke lenger.
- Angrip! - Skal bli, min herre.
Muad'Dib!
Kom frem!
Muad'Dib!
For Muad'Dib!
Muad'Dib.
En ny frimen-profet.
Det er ikke første gang vi har hatt gnisninger med frimen.
Ikke i denne størrelsesorden.
Si meg, kjære datter,
hvordan ville du ha håndtert denne profeten?
Hvis denne Muad'Dib er en religiøs skikkelse,
kan du ikke bruke fysisk makt.
Undertrykkelse får bare religion til å blomstre.
- Det vil ende med at du ydmyker deg selv. - Du undervurderer sardaukarene mine.
Du undervurderer troens makt.
Hennes høyhet beviser nok en gang at hun var min skarpeste elev.
- Ville du sende snikmordere? - Nei.
Profeter blir sterkere når de dør.
La konflikten på Arrakis bli til krig. Deretter bringer du fred.
Som en frelser.
Du vil bli en fremragende keiserinne.
Muad'Dib. Profeten. Den som viser vei.
Dette er våre egne religiøse mønstre, ikke sant? Dette er vårt verk.
Muad'Dib betyr kengurumus, et uvanlig krigsnavn for en frimen.
Hva om Paul Atreides fortsatt var i live?
Slutt! Dette må ikke komme ut. Selv ikke til din fars ører. Forstår du?
Ja, ærverdige mor.
Hvis Paul lever, kjenner han sannsynligvis til sannheten.
Får de høyadelige husene høre at din far sto bak likvideringen av Atreidesene,
går de til krig, og faren din vil miste tronen.
Hva slags håp har vi da?
Håp?
Vi er Bene Gesserit. Vi håper ikke, vi planlegger.
Paul er ikke vår eneste kandidat.
Baronens yngste nevø, Feyd-Rautha Harkonnen, vil arve Arrakis.
- Han kan være svaret. - Feyd-Rautha? Han er psykotisk.
Spiller ingen rolle.
Spørsmålet er: Kan vi kontrollere ham?
Og det har jeg tenkt å finne ut.
Vil dere ha litt ferskt kjøtt, mine kjære?
Lunger? Eller lever?
Hva har dere lyst på? De skal visst være store i dag.
Her er de nye knivene dine for denne spesielle dagen,
na-baron Feyd-Rautha.
Hakket ute av balanse. Det er spissen. Burde vært skarpere.
Kom.
Jeg vil ikke dø som en tosk. Drep meg nå.
Ikke noe dop på deg i dag, Atreides.
Under vår strålende svarte sol
ønsker vi velkommen til disse festlighetene
vår kjære leder, baron Vladimir Harkonnen.
Han er til stede i dag og våker over
et skue av blod og ære
som markerer den hellige fødselsdagen
til vår elskede na-baron Feyd-Rautha.
Velkommen til Giedi Primus, søstre.
Håper reisen var behagelig.
En lang vei å reise bare for å se vår kandidat risikere livet, fru Fenring.
Frykt ikke. Disse kampene er for underholdningens skyld.
Men vi får sett ordentlig på ham.
Feyd-Rautha!
For å feire vår na-baron Feyd-Rautha
presenterer vi en særlig godbit:
De tre siste eksemplarene av huset Atreides.
Slaven er ikke dopet.
Den midden går rett.
- Vi bør avlyse kampen. - Ikke ødelegg min nevøs bursdag.
Gratulerer med dagen, kjære nevø.
- Hvorfor stanser de ikke kampen? - Planer i planene.
Vis meg hvem du er.
Der er han.
Tilbake!
Du kjempet bra, Atreides.
Feyd-Rautha!
Han er veldig imponerende.
Feyd-Rautha!
Slaven ble ikke dopet.
Prøvde du å drepe meg?
I morges var du en playboy, fryktet og misunt,
men i kveld er du en helt. Det er min gave til deg.
Jeg burde drukne deg i det karet.
Ikke så hissig.
Jeg har en annen gave til deg. En større.
Arrakis.
Hva med Rabban?
Han har ikke klart å beskytte krydderproduksjonen.
Rabban blir omplassert.
Tving Arrakis i kne, Feyd.
Frigjør krydderet, og jeg skal gjøre deg til keiser.
Keiser?
Hvordan da?
Keiseren hjalp meg å ødelegge Atreides.
Han lånte ut sin egen hær til saken. En alvorlig forbrytelse.
Hvis det blir kjent, vil de høyadelige husene reise seg mot ham.
Og da... Hvem skal da sitte på tronen?
Feyd-Rautha Harkonnen.
Du følger etter meg.
Gjør jeg det?
Jeg tror jeg har gått meg bort.
Vil du vise meg veien ut av denne labyrinten, min herre na-baron?
Vi har møttes før, har vi ikke?
Jeg tror ikke det.
Jeg er fru Margot Fenring. Jeg er her for å hedre din myndighetsalder.
Du har ikke adgang til denne delen. Hvordan kom du deg forbi vaktene?
Vaktene?
Tør jeg spørre hva du gjør her?
Skal du ikke delta i din egen feiring?
Du er Bene Gesserit.
Og hva får deg til å si det?
Nå husker jeg det. Jeg drømte om deg i natt.
En behagelig drøm, håper jeg.
Ikke gjør narr av meg, kvinne.
Det ville jeg ikke våge.
Jeg kjenner Bene Gesserit-triksene dine.
Og hva vet du om Bene Gesserit?
Si det.
- Er det noe galt? - Jeg kjenner ikke igjen dette stedet.
Dette er gjestefløyen.
Hvor skal du?
Til rommet mitt.
Kom.
Til.
Meg.
Knel.
Stikk høyre hånd inn i boksen.
En sosiopat med høy intelligens. Drevet. Grusom.
Men sterkt motivert av ære.
Han higer etter å bli såret. Han elsker smerte.
- Kan han frelses? - Han kan kontrolleres.
Han er seksuelt sårbar.
Og?
Blodslinjen er sikret.
Hunkjønn, som du ba om.
Du har gjort det bra, Margot.
Med all respekt, hvorfor testet du ham ikke selv?
Jeg er en moderlig skikkelse.
Og ut fra det som skjedde mellom ham og hans egen mor,
forventet jeg ikke å lykkes.
- Hva skjedde mellom ham og moren hans? - Han drepte henne.
Begjær og ydmykelse.
Det er hans såre punkter.
Hvis Feyd-Rautha seirer på Arrakis, vet vi hvordan vi skal kontrollere ham.
Hill deg, na-baron Feyd-Rautha!
Den nye planetariske guvernør av Arrakis.
Befri meg fra frimen-demonen.
Feyd-Rautha!
Fjern disse idiotene jeg klandrer
Destilldrakten er full av piss
Hånden min er dekket av sand
Frels meg fra disse fjolsene En annen verden
Et annet land
Vi er inne.
Saftig?
Veldig saftig.
- Det var fint å kjenne deg. - Å ja?
Ingen fiender i sikte.
Da går vi til verks.
Så saftig.
- Målinger viser... - Ok, gutter, ormene er på vei.
- Se opp for avskrapninger. - Gjør klar til å dokke.
- Det vil gå hett for seg når vi er i gang. - Greit, kom igjen!
- Løft dem opp. - Opp med dem!
Ja da, ja da.
Vent!
- Mine! - Kom dere unna!
Kom igjen!
- Østfra! - Søk dekning!
Vi drar!
Innkommende!
Ikke løp, slåss!
Vi står i frimen-dritt til halsen.
Milde måne.
- Kom dere unna, nå! - Helvete!
Kom dere vekk!
Vi må dra!
Hva faen, kom igjen!
Jeg kjente igjen fottrinnene dine, gamlefar.
Du er guttungen.
Etter slaget ved Arrakeen
fikk jeg forhandlet fram en hjemreise for de overlevende.
- Takket være disse karene. - Hvorfor ble du værende?
Jeg var blodtørstig.
Rabbans hode?
Siden Muad'Dib har drevet Rabban til vanvidd,
har smuglervirksomheten vært ganske lønnsom.
Smugleren Gurney Halleck.
Paul Muad'Dib.
Jeg har hørt mange historier om Muad'Dib.
Ingen særlig gode.
Ser du frykten?
Det er begrenset med ressurser.
Frykt er alt vi har.
- Hvor mange menn har du? - To hundre.
Er du klar over hva du kan oppnå med 200 menn?
Utrolige krigere. Duncan sa det er millioner av dem.
I det dype sør, ja.
Så hva venter du på?
Med tusenvis av disse karene kan du kontrollere hele planeten.
Din fars drøm. Hva er du redd for?
Tilbedelse, Gurney.
De pleide å være venner. Nå er de følgere.
Profeten Muad'Dib. Hva er galt med det? Bruk det.
Det er ikke så enkelt.
Du har makt til å hevne faren din, og du er redd for å bruke den?
Krydder åpnet øynene mine, Gurney. Jeg kan forutse ting.
Hvis jeg drar sørover, vil alle synene mine bli til redsler.
Milliarder av lik strødd over hele galaksen.
- Alle døde på grunn av meg. - Fordi du mister kontrollen?
Fordi jeg får kontroll.
Det var mye vann.
Chani.
Se på ham, han er håpløs.
Han er familie.
Seriøst?
Hva synes du om den fremmede?
Jeg tror han er farlig.
Nei, jeg stoler på Usul.
Man trenger ikke være profet for å se hva som kommer.
Din vei fører til krig.
Du vet det.
Det blir krig.
Hva vil du gjøre når du kjenner den puste deg i nakken?
Hvis du ikke vil samle en hær i sør, har du fortsatt et alternativ.
Ildkraft... som du ikke har.
Og her er jeg.
Jeg vet hvor faren din gjemte familiebombene.
Alle husene har et atomvåpenarsenal.
Jeg trodde vårt hadde gått tapt.
Det er stort, Chani. Det kan forandre alt.
Jeg kunne rette bombene mot de største krydderfeltene.
Den som kan ødelegge noe, har den virkelige kontrollen over det.
Slik at dere og ikke vi kan kontrollere det?
Du lovte meg at du ikke ville ha makt.
Du stoler ikke på meg uansett hva.
Fordi du er en fremmed, som vennen din.
Jeg er ikke fremmed.
Ikke for meg. Men for ørkenen er du det.
Min troskap er til dere. Til frimen.
Jeg gjør dette for oss alle. Tror du på meg?
Jeg skal snakke med Stilgar.
Der.
Rett for nesa på alle. Ikke smart.
Det er poenget.
Ingen vil lete der, fordi det er et opplagt sted.
Ikke smart.
- Var det du som fant det? - Jeg så ikke etter det.
- Hvor mange hoder? - Nok til å sprenge hele planeten.
Det er en talemåte.
Du vet hva jeg mener.
Bare med din genetiske arv.
Arven etter tippoldefaren din.
Atreides' 92 opprinnelige atomstridshoder.
Det... Det er makt.
Keiserlig dagbok år 10 191.
Åttende opptegnelse.
Det kommer sjelden rapporter fra sør på Arrakis.
Det er karrige, svidde landområder skjult av sandstormer
som strekker seg tusenvis av kilometer langs ekvator.
Ingenting kan leve der uten å ha en tro.
Og derfor har våre Bene Gesserit- misjonærer vært så produktive der.
Gjennom dem får vi rapporter om en mystisk skikkelse
som har fått grep om fantasien til de fundamentalistiske stammene i sør.
En ny ærverdig mor fra nord
sprer budskapet om Lisan al-Gaibs forestående ankomst.
Stemmen fra verden utenfor.
Med økende religiøs glød i sør
og Muad'Dib som kveler krydderproduksjonen i nord,
tyder alt på at krigen vil eskalere.
Bare én av gangen.
Ellers slåss de til døden.
Hvor gammel?
Svært ung.
Datteren min spør hvordan det gjøres.
Stille.
Livets vann.
Hør godt etter.
Snart kommer en mann til tempelet som vil be deg utføre ritualene.
Ærverdige mor, det er forbudt.
Tviler du på profetien?
Han vil ikke overleve.
La ham forsøke.
Hva faen?
Chani!
Sietch Tabr.
Gammeldags artilleri.
Genialt.
Vi smelter bokstavelig talt stein på hodene deres.
Jeg vil gå under jorden. Gjør troppene klare.
Herre, jeg anbefaler at du blir inne. Det var...
Bring liket hans inn til meg.
Mine stakkars små er sultne. De fikk ingen mat på flyet.
- Hva gjør du her? - Det er tidlig om morgenen.
Hva gjør du her? Kyss føttene mine, bror.
Jeg skal sløye deg...
Du ydmyket familien vår.
Du ydmyket meg.
Kyss
eller dø.
Nå er vi skuls.
Skjem ut familien vår en gang til,
og det blir den siste.
Alle er døde!
Jeg mistet alle i brannen.
De angrep ikke engang på bakken som hederlige krigere.
Hele området i nord har blitt truffet.
Det innkalles til krigsråd i sør.
Alle ledere må delta.
Muad'Dib, de venter på deg.
Usul,
i sør har bare lederne lov til å snakke.
- Du må ta min plass. - Det kan jeg ikke gjøre.
Det er et bra tidspunkt å krysse klinger med meg.
Jeg er svak og lett å drepe, Muad'Dib.
- Da heller hugge hånden av meg. - Du, Lisan al-Gaib, må lede vårt folk.
- Du vet hva jeg mener om det, Stilgar. - Det blåser jeg i. Jeg tror på det.
Jeg hadde ikke ventet dette.
Harkonnens er ikke ferdige her. De dro tilbake for å lade om.
Vi setter ut trommere og flytter alle sørpå.
Jeg blir her og dekker retretten deres. Jeg kan ikke bli med deg, Chani.
Du vet hvorfor.
- Jeg blir også. - Ingen andre enn jeg blir.
- Paul. - Det er en ordre! Dra sørover!
Beskytt moren min.
- Herre. - Muad'Dib.
Ingen av dem vil dra uten deg.
Jeg kan ikke dra sørover.
Han er redd for fundamentalistene.
Og det bør han være.
Ikke gjør motstand.
Snakk til meg, Jamis.
Kwisatz Haderach.
Du ser bare fragmenter.
Du kan ikke se fremtiden uten å se fortiden.
For å låse opp sinnet ditt må du drikke Livets vann.
Da vil du se alt.
En god jeger bestiger alltid den høyeste sanddynen før jakten.
Han må se
så langt øyet rekker.
Du må se.
Du må drikke Livets vann.
Sinnet ditt vil åpne seg,
og du vil se.
Verden har tatt valg for oss.
- Drar jeg sørover, kan jeg miste deg. - Du kommer aldri til å miste meg.
Paul Atreides.
Ikke så lenge du forblir den du er.
Jeg krysser stormene med deg. Drar sørover.
Får folket ditt i sikkerhet.
Og så gjør jeg det som må gjøres.
Hvor?
Spion. Etterlatt. Ingen spor etter de andre.
De har dratt sørover for å gjemme seg i stormene.
Gi baronen denne beskjeden: Nordområdet er frigjort og sikret.
Høst krydder som du vil.
Ja vel, na-baron.
Du drepte ni av mine menn med én kniv.
- Hun nekter å snakke. - Fortell henne at det er greit.
Jeg vet alt jeg trenger å vite.
Bare nytelse gjenstår.
Fremmede, du har ikke adgang her.
Forlat stedet, eller dø.
Jeg bør være velkommen.
Drikk det, og du dør.
Drikk det, og du vil se.
Nå som du kan se vår fortid...
Se vår fortid...
...kan du se din fremtid.
Se din fremtid.
Min bror, min kjære bror.
Du er ikke forberedt på det som venter deg.
Du vil nå lære sannheten om familien vår.
Og det vil såre deg dypt.
Paul...
Ikke vær redd.
Jeg er med deg.
Jeg er glad i deg.
Hvem vet om dette?
Bare du, ærverdige mor.
Bra.
Hvor er de andre?
De kom nettopp fra nord.
Finn dem.
Paul? Paul.
Jeg er her.
Hva skjedde?
Han er død.
Pulsen er så lav at den ikke kan merkes. Men han lever.
Hva har du gjort med ham?
Nei. Hvorfor måtte han gjøre det?
Hvorfor gjorde du det?
Fordi han er den rette.
Lisan al-Gaib skal finne sin vei
dit hvor ingen mann har vært.
Du er gal!
Kroppen hans kjemper mot giften, og han trenger din hjelp.
Gjør det du. Du gjorde dette mot ham.
Mot din egen sønn! Gjør det du. Hjelp ham selv.
Chani, du tror kanskje ikke på profetien, men du er en del av den.
Du er giften. Du og løgnene dine.
- Hvordan kunne du? - Gjør det.
Han skal komme tilbake fra de døde
med tårer fra ørkenvåren.
Gi meg en dråpe av Livets vann.
Som det står skrevet.
Tårer fra ørkenvåren.
Kwisatz Haderach,
klatre opp.
Stå opp.
Usul, jeg er her.
Går det bra med deg?
Ja.
Er du sikker?
Takket være deg.
Jeg er lei for det med Chani.
Hun kommer til å forstå. Jeg har sett det.
Kan du se?
Jeg ser ting tydeligere nå.
Jeg ser mulige fremtidsbilder. Alt på en gang.
Vi er omringet av fiender.
Og i mange fremtidsbilder vinner de.
Men jeg ser en utvei.
Det finnes en liten åpning.
Jeg så blodslinjen vår, mor.
Opp gjennom tidene.
Du er datter av baron Vladimir Harkonnen.
Visste faren min det?
Jeg visste det ikke selv før jeg drakk ormegiften.
Vi er Harkonnens.
Og det er slik vi skal overleve.
Ved å være Harkonnens.
Vi må snakke sammen.
Stilgar, du kan stoppe dette. Du har makt til å stoppe dette.
Kvinne fra nord! Du har ikke lov til å snakke i sirkelen. Du vet hva du skal.
Stilgar, vær så snill. For Arrakis' skyld.
De bruker profetien til å gjøre oss til slaver! Til å dominere...
- Du blir straffet for dette. - Dette er ikke din sak.
Rabban Harkonnen drepte familien min og ga meg dette arret som et minne.
Så, jo, dette er min sak.
Mahdi. Bare stammeledere kan snakke.
Hvis du ønsker å uttale deg, må du først ta hans plass
ved å beseire ham og gi vannet hans tilbake til brønnen.
Tror du jeg er dum nok til å frarøve meg den beste av oss?
Knuser du kniven før kampen?
Ta livet mitt, Usul. Det er den eneste måten.
Jeg viser vei!
Rolig.
Det er ingen i dette rommet
som kan stå imot meg.
Mødrene deres advarte dere mot mitt komme.
Frykt øyeblikket.
Men du tror du har en sjanse.
Men du er redd.
Hva om jeg er den rette?
Dette kan være øyeblikket du har håpet på hele livet.
Du ber nå
til bestemoren din.
Hun døde for ni måneder siden.
Hun mistet et øye.
En stein knuste ansiktet hennes da hun krysset stormbeltet.
Hun var tolv år da det skjedde.
På den tiden kaltes denne verden ved et frimen-navn.
Sand.
Lisan al-Gaib!
Mahdi.
Lisan al-Gaib!
Dere har mareritt
om å gi vann til de døde,
og det gir dere stor glede.
- Muad'Dib. - Muad'Dib.
Mahdi, hvordan blir vår fremtid?
Det grønne paradiset.
Lisan al-Gaib.
Vis oss vei!
Dette er min fars hertugsignet.
Jeg er Paul Muad'Dib Atreides, hertug av Arrakis.
Guds hånd er mitt vitne.
Jeg er stemmen fra verden utenfor.
Jeg skal lede dere
til paradiset!
Lisan al-Gaib!
Paul Atreides er fortsatt i live.
Han utfordrer faren min.
Du har aldri vært på Arrakis.
Det er ganske imponerende. Vent og se.
- Var dette etter ditt råd? - Hva da?
Rådet du faren min til å utrydde Atreidesene?
Selvfølgelig. Hvordan skulle det ellers ha skjedd?
- Du prøvde å ofre en hel blodslinje. - Og jeg gjorde rett i å gjøre det.
Kwisatz Haderach er en form for makt som vår verden ennå ikke har sett.
Den ultimate makten.
I 90 generasjoner har vi overvåket huset Atreides.
De var lovende, men de ble farlig gjenstridige.
Blodslinjen deres måtte avsluttes.
Derfor har vi satt mange blodslinjer på prøve. Flere kandidater.
Men det har slått feil.
Paul er i live. Og hvis han beseirer Feyd-Rautha, vil faren min...
Faren din vil miste tronen uansett hvem som vinner.
Men det fins én måte familien din kan bli ved makten,
og at vår forvaltning videreføres gjennom deg.
Én måte.
Er du klar?
Du har forberedt meg hele livet, ærverdige mor.
Drar du nord med de andre?
Jeg er en fedaykin og følger lederne. Er kampene nordpå, drar jeg dit.
- Paul hadde ikke noe valg, Chani. - Jeg slåss ikke for ham.
Jeg slåss for folket mitt.
- Jeg kom for å ønske deg lykke til. - Jeg hadde ønsket deg det samme.
Men du har visst vunnet kampen din.
Han beit på kroken.
Keiseren er svært imøtekommende.
Han er punktlig.
Som du har forutsett, Muad'Dib.
En oldemor av en storm.
Hva gjør han her?
Jeg har fått krydderproduksjonen under kontroll.
Hva gjør vi?
Send meldinger til de høyadelige husene.
Fortell at Arrakis blir angrepet av sardaukarene.
Fortell dem at fremtiden deres står på spill.
Han tok med seg hele hæren sin.
Når stormen treffer denne ryggen,
vil Gurney åpne veien for deg
så du kan komme ned i bassenget fra vest
og avlede forsvarssystemene deres.
Chani, du og fedaykinene angriper fra øst inne i bassenget.
Jeg slår til fra nord, frontalt, med de fundamentalistiske troppene.
Og jeg skal servere Arrakeen til dessert.
Husk at jeg trenger keiseren i live.
Lenge leve krigerne!
Baron...
Har du noen anelse om hvem denne Muad'Dib kan være?
En fanatiker, Deres Majestet.
- Det er alt vi vet. - Mer.
- Gi meg mer. - Han er en galning.
Alle frimen er gale.
Er det alt du vet? Virkelig?
Muad'Dib er død.
Eller han gjemte seg i stormene i sør, som er samme sak.
De snakker sant.
Deres Majestet...
Sandstormen som nærmer seg, truer med å bryte skjoldene.
Vi anbefaler å gå tilbake i bane.
Fjellene vil beskytte oss mot det meste, Deres Majestet.
Baron, har du noen gang undersøkt de sørlige områdene på Arrakis?
Hele regionen er ubeboelig. Det er velkjent, Deres Majestet.
Dette ubebodde området i sør
viser tegn på menneskelig aktivitet.
Det var jeg ikke klar over. Jeg sverger!
Muad'Dib er i live. Jeg må finne ham.
Lenge leve krigerne!
Skyt!
Sardaukar! Vær på vakt!
Sardaukar!
Bestefar.
Du dør som et dyr.
Muad'Dib.
Ta fangene med til residensen.
Drep sardaukaren.
Gi baronens kropp til ørkenen.
Muad'Dib!
Rabban!
Se hvem som er tilbake fra de døde.
For hertugen og vennene mine.
Krigsskip.
De høyadelige husene.
Tiden er inne, Gurney. Ta med fangene.
Herre.
Dette er ikke over ennå.
Jeg vil at du skal vite
at jeg vil elske deg så lenge jeg puster.
En samlet armada går i bane.
Dere står overfor en full invasjon, frimen.
Hvordan kan du vite sikkert at de høyadelige husene er her på grunn av meg?
De er vel nysgjerrige etter å høre min side av saken, tror du ikke?
Jeg er Paul Atreides, sønn av Leto Atreides, hertug av Arrakis.
Gurney. Send en advarsel til alle skipene.
Hvis de høyadelige husene angriper, vil bombene våre utslette krydderfeltene.
- Du er fra vettet. - Han bløffer.
Betenk deg, Paul Atreides.
Stille!
Styggedom.
Meldingen er sendt, min herre.
Som en tjener av imperiet skal du bøye deg for mine føtter.
Føttene dine? Du er heldig om du beholder hodet.
Jeg tar din datters hånd.
Hun vil leve i sikkerhet, og sammen skal vi herske over imperiet.
Men du...
Du må svare for faren min.
Vet du hvorfor
jeg drepte ham?
Fordi han var en mann som trodde på hjertets regler.
Men hjertet er ikke ment å styre.
Med andre ord...
Faren din var en svak mann.
Ta kampen selv, eller velg din mester.
Jeg er her, Atreides.
- Jeg trenger en kniv. - Ta min.
Ikke skitne til hendene dine på dette dyret.
- La meg ta meg av ham. - Det er mitt ansvar, Gurney.
Hvorfor tar han slike sjanser?
Muad'Dib viser vei.
Jeg er glad for endelig å møte deg,
fetter.
Fetter?
Er det sant?
Tja, du blir ikke den første slektningen jeg har drept.
Må din kniv sprekke og splintres.
Er hun kjæledyret ditt?
Noen spesielle hensyn til kjæledyret?
Du kjempet bra, Atreides.
Lisan al-Gaib.
Lisan al-Gaib!
Du skulle ha trodd på det.
Du valgte feil side.
Side?
Du, av alle mennesker, burde vite det.
Det finnes ingen sider, ærverdige mor.
Livsgjelden er betalt. Spar faren min, og jeg blir din brud.
Tronen blir din.
Min herre, de høyadelige husene har svart.
De nekter å respektere din overtakelse.
Vi venter på dine ordre, Lisan al-Gaib.
- Før dem til paradis. - Lisan al-Gaib!
Lisan al-Gaib!
Hva er det som skjer, mor?
Broren din angriper de høyadelige husene.
Den hellige krigen begynner.
Tekst: Trine Borg