FORTRYLLELSEN
Jaah!
-Wu-huuh! Jah… -Wu-huuh! Wu-huuh!
-Wu-hu-huh! -Jaah!
Hey, Ellian! Vent lige.
Det er prinsesse Ellian. Luk porten op.
Jaah!
-Aj helt ærligt! Ikke et nødblus… -Igen? Ellian, du er jo
først lige kommet ud.
Desværre, venner. Pligten kalder.
Sådan er det glamourøse prinsesseliv.
Det er okay. Vi ses bare i aften til din fødselsdag.
Din fest sidste år var SÅ fed!
Jaa - men i år bliver det nu bare med familien. I ved, helt afslappet, heh.
Stille og roligt.
Seriøst? Det ligner dig slet ikke.
Hey, jeg er femten. Jeg er en ægte teenager nu,
så - jeg vil gerne være meget mere - sammen med mine forældre.
Fint, men hvis du vil hænge ud senere, er vi henne på markedet.
-Hej-hej, Ellian. -Kom så, vi smutter.
Dygtig pige.
Prinsesse Ellian! Jeg ved godt, jeg lovede ikke at tænde et nødblus i dag, men
-monstr-, -Minister Nazara!
Hva'…?
Åh, erh Deres Højhed! Kongen og dronningen
anmoder om en audiens.
Altså en "audiens"-audiens?
En af de helt store…
At hænge ud på markedet sammen med mine venner? Dét er det, jeg allerhelst vil.
-Men kan jeg det? -Prinsesse!
Nej.
Kom så, Flink. Nu er den gal igen.
Her er mit liv det' så'n jeg bor lever i kaos - jotak, far og mor!
Altid på kant de går amok Læg dig imellem så får du et gok!
Klart, juhu,
jeg' prinsesse men der' grums i mit held hvis jeg får spat skyldes det at
mine forældre er monstre de' rent faktisk monstre - se selv!
Åh! Det hemmelighedskræmmeri ødelægger min garderobe
-Undskyld, minister Bolinar. Far! Mor! -Åh nej, lad være, uaah…
Åh, hvis det her nogensinde kommer ud…
Slem konge! Slem dronning! Bare rolig. Jeg ordner det.
Uåh å-åh…
Kom så, den her vej! Dyygtig dronning!
Uaah!
Før var mit liv – mere normalt men så kom mørket - og da gik det galt Det sagde
BUM - fulgt af et skrig mine forældre - var ramt af magi Kan de to mon kureres?
Gid det skete, nu,
straks for det' specielt - ik' ideelt når éns forældre er monstre og det af
den vansk'ligste slags
Syn's du din mor og far er for meg't ta'r al din plads ramaskrig, dramakrig,
én lang strabads Rotter sig sam'n - du' sorteper!
Hos os - vil de to bare slås fornuften bor på månen et sted jeg tror knap de ved
- jeg' her
Så'n en sød pig'
Hun bli'r slidt ned
Tænk at hun holder til alt det-du-ved
Nul brokkeri
Altid god stil
Men hun må vær' presset et sted bag det smil
Hun er rolig og moden far og mor går bersærk
Ingen si'r stop
Hun rydder op
-efter forældre der' monstre -efter forældre der' monstre
og den der kan klar' det er stærk
Hver dag er der et nyt dokument hær-inspektion ting der bli`r knust og
skal til rep'ration Nog'n skal ha' råd – hjælpes på vej javist - mit liv kan vær'
lidt trist men nog'n må gøre det der skal gør's og "nogen" er altid mig
Wu-huuh!
Har du lavet dine lektier?
Jeg laver dem når jeg kommer hjem. Errch, du ødelægger mit liv!
Jeg gad så godt en enkelt dag at ha' forældre
som er strenge- og snager Ret ryggen? Fint Stå stille? Klart, ingen sag!
Men mine er - det ved jeg - helt ligeglade med mig det ik` okay- det` for meg`t!
Nåmen hey: Jeg holder ud mens ugerne går Bli`r
det mon bedre – Hvis ja, så hvornår?
Folks temp'rament - bryder i brand jeg træder vande - så godt jeg nu kan
Der' kun mig til at håbe mens jeg søger et svar For jeg må sig' - at selvom de
lige nu virker som monstre gale og rå - ik' til at nå stamper og tramper som
monstre der' kærlighed - inde bagved det' far og mor, ikke monstre
Kan ikke vær' monstre
Helt klart ikke monstre
Men lig' nu er det monstre - jeg har
Luk så den dør op!
Åh nej.
-Det er general Cardona! Igen. -Jeg vil tale med kongen og
dronningen! Åbn så den dør!
-Mor, far! Ssh! -Vi kan ikke holde hende ude for evigt.
Det ved jeg, men tænk, hvad hun ville gøre hvis hun fandt ud af det. – Hun er
-ikke lige typen der tager let på tingene. -Luk os ind!
-Åbn så den dør! -Hvad skal vi dog sige den her gang?
Vi har allerede brugt enhver tænkelig undskyldning?
Statsbesøg.
Arbejdskonflikt.
Handels-topmøde.
Åh-eh, lad mig om det. Jeg er jo trods alt minister
for kommunikation. Og har virkelig ordet i min magt.
- - Hæmoride-behandling.
Hvor mesterligt
Jeg vender tilbage i morgen. Og der… insisterer jeg på at se regentparret.
-Soldtråle, det her kan ikke blive ved. -Det ved jeg godt.
Der er gået et år, og vi har stadig ikke fundet ud af hvordan-,
Hvordan man bryder fortryllelsen. Det ved jeg godt.
Åååch, hvad i alverden skal vi gøre?
Erch, nej, hvad er der nu?
Må jeg præsentere: Den kongelige postmester
Jeg bringer Dem sidste nyt… om Deres besked, til oraklerne af solen og månen.
-Åh, har de svaret? -Som De nok ved, bor oraklerne ude i Den
mægtige mørke evigt-dunkle skov - et lumsk og farligt sted. Derfor, sendte jeg otte
af mine bedste fugle afsted… for at sikre, at Deres besked nåede frem som planlagt.
-Fint. Fik de den så? -Da de nåede frem til skovbrynet,
fortærede syv af fuglene, uheldigvis et antal fortryllede forstenings-bær, og
blev øjeblikkeligt forvandlet til sten.
Vi mindes dem…
-Øh Mm. Men den sidste…? -Simon.
Molly… Didrik.
Didrik den anden.
Hannibal. Ambrosius. Lille Dueholm. Elsket, men aldrig glemt.
Hvor er det tragisk. Men der er stadig en fugl tilbage…? Og jeg håber det er ham
her, som jeg kan se, har en lille skriftrulle i næbbet? - Åh!
Korrekt! Min tapreste fugl, Gamle Jas, er vendt tilbage med svar til Dem. Han
overvandt sin frygt for Den mægtige mørke, evigt-dunkle skov…
Og ydermere,
formåede han at begrænse sit indtag af fortryllede bær til - en sort hvis
virkning indfinder sig langsommere.
Uerch, å-wåh-wåh uh, åh! Øøh, Han var en god fugl.
Han var som en søn for mig.
Tilsæt vand…
Hva'? - Hov, hv-hvor, hvor er beskeden? Hvor blev den af? - Flink, din lille tyv!
Har du proppet den ind i kinden?
Vær hilset, prinsesse Ellian af Lumbria. Vi, er Oraklerne af solen og månen.
-Månen - månen - månen… -Din beklagelige situation vækker vores
interesse, men før vi kan løse problemet, må vi først observere det på tæt hold.
Hold - hold - hold…
Flink! De kommer hertil!
Derfor kan kongeriget forvente at vi om aftenen,
på den tredje måne på den tredje dag, i den tredje måned, vil lade os vise.
Spise - spise - spise…
-Ikke spise! Vise! -Nåh! Vise…
Tredje måne, på den tredje dag,
i den tredje måned - det er min fødselsdag! Det er i aften!
Ååh! Tillykke med dagen, prinsesse.
Aftalte vi ikke at vi skulle være mystiske, og lidt spøgelsesagtige?
Nåh, jo. Det gjorde vi. Undskyld. Undskyld. Undskyld…
I hvert fald: Vi, vil snart være fremme. Gør jer klar til vores ankomst.
Å-hå-håh-håh-håh, sådan! Slut med monstre, slut med hemmeligheder, helt
almind'lig far og helt almind'lig mor! Jeg må finde Bolinar og Nazara. De vil elske
det her!
Uerch! Jeg hader det her. Jeg har store sorte rande under øjnene. Årch, hvad er
der blevet af os?
Jeg kan tale sytten forskellige sprog. Jeg har skrevet kongerigets forfatning.
Jeg er for pokker en af nationens helte. Og alligevel…
må jeg tilbringe min morgen med det her: At konstruere en monster-pølle-opsamler!
Årch, vi har brug for en rigtig leder.
Det her kongerige kan dårligt nok hænge sammen længere.
Øøh, ministrene må meget undskylde, men, fødselsdagsgaverne hober sig op,
og modtagelsesværelset er en smule…
Medtaget?
Ikke-eksisterende længere.
Så bring dem herind.
Udmærket.
Nazara, vi kan ikke holde det hemmeligt
ret meget længere.
Hovsa…
Og hvad vil folket gøre, når de opdager det?
Det tør jeg slet ikke gisne om. Kongen og dronningen var elsket af alle.
Elsket af alle.
Men trods alt… så er der jo én her, som folk elsker endnu højere.
Hvem, mig? Å-håh, nu smigrer du mig…
Nej, jeg mener ikke dig, din kæmpebaby, prinsessen! Er du egentlig klar over,
hvor gammel hun bliver i dag?
Nej, det har jeg ikke den fjerneste anelse om.
Mange tak.
Hun bliver femten år. Det kunne været svaret på alle problemer.
Hvad i alverden mener du dog?
Status quo gi'r ingen ro det' uudholdeligt man behandler slottet voldeligt der
er kaos nat og dag
Vi, der ellers svinger stilfuldt med gevandterne må nu passe elefanterne
Det` et stort tilbageslag Gid vi snart ku' vise udsøgt smag og stil igen
-Gå i fint og dyrt tekstil igen -Lig'som i den gode tid
Se eliten feste, finde melodi'n igen
spise østers, drikke vin igen
-Det kan vi måske, hvem ved? -Ha! Det sker desværre ikke!
-Ork jo! -Ak nej!
Bar' vent! Kom ud af din trance, det her er en chance få flitsbuen spændt!
Vi ta'r et skridt et skridt i en helt ny retning det er min læresætning væk fra
de alt for mange problemer du ve' og trin for trin vender vi blikket udad kom så,
vend næsen fremad så noget nyt kan ske.
Men vent. Hvad er det så du foreslår?
Jo,
prinsessen bli'r jo myndig netop nu i år vi kan end'lig lægge planer for vores
nye dronnings mål
-Det er godt! -Hun får styr på det,
der lig' nu er utæmmeligt
Så bli'r alt igen bekvemmeligt?
-Vi skal bare sige skål! -Vi skal bare sige skål!
D'en god plan!
Suveræn plan!!
Den ordner rub og stub Med stil…
håndelag så bli'r den fødselsdag til et postivt kup Vi ta'r dét skridt
så bli'r den fødselsdag til et postivt kup! Vi ta'r dét skridt suppen får nye
boller
Vi spiller større roller
Én og så to…
bli'r ved indtil målet er nå't
Ja, trin for trin kravler vi op ad stigen alle kan se værdien når det er overstå't
-Trin ét: Skub forældrene ud -Trin to: Proklamér deres død
-Trin tre: Som et nyt stjerneskud… -Står folkets prinsesse nu klar!
Og så…
Få en krone af guld
Og så…
-Tøj af fineste uld -Og så… vælt al modstand omkuld
vælt al modstand omkuld! Det kører!
-Af sted! -Prinsessen er med! Så er dansen i gang
Så er dansen i gang
-Ministre! -Prinsesse!
-Jeg har fundet svaret. -Det har vi også!
-Nu får vi brudt fortryllelsen. -Nu skal du være dronning.
Nu skal du være dronning.
Vent! Hvad? - Oraklerne har omsider svaret på mine breve. Og de vil bryde
-fortryllelsen. -Hvad? Hvordan?
-Åh, jamen det ville da være vidunderligt. -Øh, selvfølgelig, men - hvis de nu ikke
kan? Dit kongerige har brug for en rigtig regent.
En dronning.
-Men, hvad så med mine forældre? -Dem sender vi langt ud på landet, så
de kan løbe rundt og være lykkelige.
Og du kan besøge dem, lige så tit, du vil.
Okay. Det er en aftale. Men altså kun… hvis vi prøver med oraklerne først.
Ja-eh, selvfølgelig, men, efter det…
-Jeg' ligeglad med "efter" -fortryllelsen bli'r brudt
Hvis ikk'…?
-Det vil ske. -Jaja, fint nok…
Men hvis…
-Bli'r du kronet akut? -Bli'r du kronet akut?
Ja!
-Vi ta'r et skridt -Vi ta'r et skridt
-2 - 3 - 4 1 - 2… -2 - 3 - 4 1-2-3-4
Al balladen står til sletning skridt efter skridt Alt lykkes og glæden bli`r
stor Vi ta'r et skridt
1 - 2 skridt efter skridt Alt lykkes og glæden bli`r stor Vi ta'r et skridt
-og efter soningsfesten -ja, efter kroningsfesten
ja, efter kroningsfesten
er vi på rette spor
-er vi på rette spor Vi er på rette spor! -Vi er på rette spor!
Stort tillykke, prinsesse Ellian Stort tillykke til dig!
Stort tillykke, prinsesse Ellian Stort tillykke til diiig!
-Tillykke med fødselsdagen, prinsesse. -Ja, tillykke med det, min kære.
I skal alle sammen have stor tak, for den vidunderlige…
Denne vej, Deres Majestæt. Kom så her. Ja, kom så…
Mor! Far! Hvis mit ønske bliver opfyldt, vil vi alle sammen have noget at fejre i
-aften. -Det var flot!
-Ja! Skål på det! Bolinar…? -Øh, undskyld mig, øh tillader De, jeg
har et royalt ærinde jeg skal have klaret. Øh, et stykke til mig, tak.
-Kom, Deres Majestæt, hold fokus… -Ååh se lige jer to! I har klædt
-jer fint på til min fødselsdag! -Sådan!
-Rigtigt fint, uaah! Tyg bare løs, Herre. -Far! Slip ham så!
Uerh Aaarh. Mange tak, prinsesse.
Okay. Du er ikke så vild med kronen, heh.
Jeg er med - men kronen er altså lidt vigtig, og værdifuld, så øøh - hov,
hvor blev den af? Flink!
Kom så her!
Ååh! Åh-erh, narh - nej-eh-nej! Adrh, ækle lilla rotte, pyyh! Nåå, lille kage…
Jeg må indrømme, at den klæder dig.
Ærligt talt, prinsesse,
jeg forstår ikke hvorfor du holder af det væmmelige skadedyr.
Åh, åh! Det er dem! Nu kommer de! - Rolig nu. Uak! Hm.
Må jeg præsentere: Det kendte og ikke mindst det
ukendte univers' bygherrer, de mest magtfulde og magiske skabninger,
verden endnu har set: Oraklerne af solen, og måneeen…
-Uak! - - - -Uak! - - -
Vær hilset, borgere i Lumbria.
Lumbria. Lumbria. Lumbria.
Enestående service, Frode. Jeg vil give dig fem stjerner.
Årh…
Fem stjerner? Er du blevet tosset? Der lugtede jo af kogt kål derinde!
Uh, det kunne jeg godt lide. Det gav et præg af hjemlig hygge…
Højtærede orakler. På vegne af kongeriget Lumbria, siger jeg tak for
jeres fremmøde.
Du må vist være prinsesse Ellian.
Lige præcis, heh. Hende med diademet!
Fødselsdagsbarnet. Det er fortryllende at træffe dig.
Jeg hedder Luno.
Og jeg hedder Sunny.
Jeg tror altså, det her bliver rigtigt godt!
Nå lad mig se her: Du har skrevet til os,
at du har store problemer med dine forældre? Du mener de er, øøh, øh,
hvad var det hun kaldte dem, Sunny?
Monstre.
Ja. Monstre. Så, hvad får dig til at tro, at dine forældre er monstre?
Eh-heheh, tjaa, hmm…
Uh, wauw! Du overdrev ikke!
-Hendes forældre er monstre. -Ja! Det ved jeg. Og derfor har jeg
brug for jeres hjæ-, æh, far! Far, ne-ne-ne-ne-nej, det er vores
gæster! Åh, hey, mor: Også dig!
Årrh! Jeg troede, at det var en metafor, at du bare ville skabe lidt ekstra drama
Hvorfor skulle jeg gøre det?
Fordi du er teenager!
Åh! Øøh-øh - hvem vil have pivert?
Ja, apport!
Vent, vent Herre…
Det må I altså undskylde. De kan være, en mundfuld.
Prinsesse. Der er noget der siger mig at
dine forældre har været ude, i Den mægtige mørke, evigt-dunkle skov.
Den er så mørk, at den også kaldes dunkel.
Øh ja, det har de. Men hvordan vidste I det?
Fordi det er det eneste sted, man støder på den slags magi.
Og jeg hader at sige det her, men hvis de ikke snart
bliver sig selv igen, vil de være monstre for evigt.
Hvad? Nej! J-jeg beder jer, I må gøre noget.
Jaja, selvfølgelig, vi er ikke rejst den lange vej
inde i en frømund for ingenting. Fremdrag, tryllestaven.
Åh, øhm - jeg har ikke tryllestaven.
Du laver sjov, ikke? Hvor er tryllestaven?
Jeg gav den i bytte, for en opgradering.
Hvad? Hvorfor gjorde du dog det?
Det har vi da talt om. Det har vi altså talt om, e-heh…
Aj, hvad taler du om? Det har du aldrig sagt noget om.
Jo, det har jeg…
Det er helt ny information jeg har fået her.
Arh, d-, jeg har sagt det SÅ mange gange.
Årrch…
Det her er en magibrik.
En slags universal-tryllestav.
Så i stedet for at bruge masse forskellige tryllestave,
har vi én brik der kan klare det hele.
Hvad var der galt med de seks tryllestave, vi havde i forvejen?
De fyldte jo det meste af sofabordet.
-Årrch… -Bare giv den en
kommando, og tryk på en knap.
Giv den en kommando?
Bare husk at… du-du, skal lige, tryk på… bare tryk - og tal. - Okay,
du-du-du-du-du-du-du skal jo bare-, Årh, kom her med den.
Nu! Nu! Nu, brik, nu! - Jeg trykker og maser solen sort for sytten da - men der
kommer ikke noget ud! - Næh-næh-næh. Jeg kan godt. Erch. Det… - Arh! Spil!
Nej, nej, væk.
Fortryllelsen skal hæves Se, det er ærlig snak
To monstre er problemet - og nu vil du slå bak
-Træd nærmer' kære pige -For vi vil nemlig sig'
-Vi ved alt om ond maaaa-, -Vi ved alt om ond maaaa-,
Mor!
-, Løb! -Åh nej… Få ham væk fra mig.
Hjælp!
-Se, det er derfor vi aldrig går ud! -Uåh! Uaaah!
Uh, åh, nej! Faar! Hold op!
-Neeej! Hjælp! - Uah! -Vi sætter aldrig vores
-fødder i det her slot igen! -Uah!
Frode! Hjælp!
Vent! Bliv her! Kom tilbage! Nej - nej. Neej! I må ikke gå!
Se hvad I har gjort? Det var vores eneste chance
for at bryde fortryllelsen.
Ellian - solstråle - det gør mig så ondt.
Gør klar til ceremonien. Jeg skal være dronning.
Mor? - Far?
Mor?
Du må virkelig undskylde, at jeg blev så vred.
Du gjorde det jo ikke med vilje.
Men altså, det er jo stadig min fødselsdag.
Her. Jeg-øh - har kage med.
Jeg savner jer begge to virkelig meget.
Mor?
En ruin. Tomme gange. Er det alt, vi efterlod` Husker klart,
hvord-n vi havd` det før? Hvert minde lever i mit hov`d.
Snak og grin mange fester Dansetrin. Smil i overflod. Mest af alt,
kys og kærlighed jeg fik så meget med fra't herligt,
magisk sted
som er brudt ned nu
Åh,
gid jeg var tilbage i det liv jeg havde før hvor leg og latter fyldte vores hus
Jeg drømmer om de dage hvor man kan, fordi man tør! Mange smil - mange knus
Hvis jeg får jer igen når alt engang er blev't som før som dengang før det hele
gik itu så løber jeg derhen,
hvor skæbnen svarer når man spø'r jeg' så klar til det der var jeg gjord' det
hvis jeg ku'
Hos jer to - var jeg frygtløs jeg ku' gro - og blev stærk og glad jeg får brug
for de ting I sagd' jeg kan det hele udenad
De vise ord om livet de planer vi fik lagt vor's vintre ved et ildsted og
hver sommers blomsterpragt med stjerneskud som vidner blev de store ønsker sagt
det er mer' - end blot ord jeg vil hen hvor alt det bor
Vi må ku' gå tilbage til det liv vi havde før og stå med begge ben på sikker
grund bar' giv os et par dage i det liv vi havde før hvor vi er - dem vi
var virk'lig ser - det vi har alt skal vær' præcis som det var før
Åh nej!
Nej! Jeg fik ikke låst dørene!
-Ååh, nej… -Monstre! Monstre…
Monstre? Her i kongeriget?
Hvor kommer de fra?
Jeg ved det ikke. - Gør bataljonen kampklar!
Uak
Mor! Far! Stop!
Denne vej.
Nej! Nej!
Få afspærret torvet. Følg med mig.
Pas på! Hold stand!
-Deres Højhed… -Hvad er det I laver?
-Bliv her. -Nej! Stop!
Nej, hold op! Hør hvad jeg siger! Mor, far! I forstår det ikke. De to er mine
forældre. Det her - er jeres konge og dronning.
Prinsesse! Nej!
General Cardona. For et år siden forvandlede
en besværgelse dem.
Det skulle I have fortalt mig.
Stop! Kom nu.
Tag nettene.
Prinsesse!
Kom du noget til?
-– Nej nej. -Vi fik dem!
Hold fast!
-Deres Majestæter…? -Er det der kongen og dronningen?
Det var de måske engang - men ikke længere.
-Det er sort magi, det er jeg sikker på. -Hvordan kunne det ske?
Den har forvandlet kongen og dronningen til monstre. Det samme kan ske for os!
Øh, hov-vent lige. Øjeblik. Erh…
Ja! Hvad skal vi gøre?
Vi må væk herfra.
Jeg kan da ikke forlade mit hjem. Hvor skulle vi tage hen?
-Hør nu, vi-vi-… vi har en plan. -Men hvem leder landet nu?
Ja, hvem?
Vores Prinsesse vil overtage tronen.
Prinsessen?
-Jeg kan godt lide prinsessen -Ja. Men hvad så med monstrene?
-Jaa! -Monstrene? Vent, nej, nej,
-nej-nej, I, I forstår det ikke… -Når først prinsesse Ellian
overtager tronen, vil monstrene blive sendt afsted
til verdens fjerneste egne.
Hvad? D-det, har jeg da aldrig sagt ja til.
General, det har vi ikke lavet nogen aftale om.
Af hensyn til prinsessens og rigets sikkerhed må det være sådan. Vær ikke
bange. I får aldrig monstrene at se igen. Vi tager vores forholdsregler. Monstrene
bliver netop nu placeret i bure. Ved morgengry, vil de være borte.
Flink, vi er nødt til at gøre noget. Vi må få dem væk herfra… Hm…? - Flink,
hvad har du der?
Giv mig den. - Jeg mener det. Giv mig den.
Hvorfor skal alle hele tiden spise de allervigtigste, ting?
Hnnh?
Jeg kan ikke finde den. Jeg kan ikke finde den nogen steder.
Oraklerne!
Så-så, tag det roligt. Bare prøv at gennemgå dagens rute.
-Hallo? -God ide. Øøh, vi prajede en frø…
-Halloo-o? -Uak! Hvem var det? Har
du inviteret din mor igen?
Nej, d-det er mig, prinsesse Ellian. Jeg, har jeres magiske brik.
-Se? Jeg sagde jo jeg ikke havde tabt den. -Prøv lige at hør'. Alting er gået helt
galt her. Så j-jeg vil bede jer om at komme tilbage…
Næææh nej. Vi vil aldrig så meget som NÆRme os det vanvittige sted igen.
Luno. Kan du ikke se hun er i nød.
Hvad hvis jeg kommer til jer? Vil I så hjælpe mig?
Uh! Du er en temmelig anmasende prinsesse.
Årh. Selvfølgelig vil vi det. Ikke sandt?
Årch, fint. Men held og lykke med at finde en frø så sent på dagen.
Brug brikken, prinsesse. Den vil bringe dig direkte til vores hjem i Den mægtige
mørke evigt-dunkle skov
I har jeres ordrer. Flyt monstrene ud herfra.
Tusind tak, begge to!
-Soldater. Læg våbnene fra jer. -Prinsesse?
Jeg sagde: Ned med dem!
Hvad i…
Uerch…
Vi er vist nødt til at være lidt mere præcise. Øøh - før os til oraklerne.
Ah!
-Uak! Uh! -Hvad sker der?
Hey!
Jeg havde håbet det mere var sådan en "zap, så-er-I-der" trylletransport.
-Hey! Vent på os! -De slipper fra os!
V-vi har brug for noget, øøh, e-en hestevogn - e-en kærre,
eh, et eller andet!
Uaah!
De stjæler vores prinsesse!
Skynd jer! Hurtigt!
Stands de monstre! Soldater, følg med mig.
Uaaah!
Prinsesse!
Flink. Her. Hold dem hen.
Hva'? Wuåuw! Wåuh!
Hey!
Wååuh! - Arrgh! Hey!
Luk porten!
Åh nej!
Flink! Hold porten åben!
… Wåuw.
Åh!
Wåhååh! Åh nej!
Hallo! Vågn lige op.
Åh!
Wååh! - På plads! Sit! Flyt jer nu… Årh!
Prinsesse! - Vi prøver på at redde dig!
Ellers tak. Jeg har ikke behov for at blive reddet.
Hvorfor vil hun ikke lytte?
Fordi hun er teenager! Kom, nu tager vi hende!
Åh! Uaaah!
Huh? Flink?
-Uh! -Åh nej! - Undskyld, Bolinar!
Ja, det må du nok sige efter alt det du har budt mig i dag!
Bolinar?
Som din betroede rådgiver og din højagtede mentor, bønfalder jeg dig om at-!
Hvad er det for en lodden ting? Og den lodne ting? Neeeej…
Åh, vent! Hvis jeg er i den her krop
- hvem er så i min krop?
Uååh! Eh, åh neej. Ne-ne-ne-ne-ne-nej. Ellian, du er nødt til at hjælpe mig.
Jeg er en lilla rotte!
Det står ikke lige øverst på min liste!
Åh, men hvad skal jeg dog gøre?
-Få os væk herfra! -Uaah!
Uåååaaarh!
Uaaarh! Uååuh! Aaarrh! Aaaarh!
-Hva'…? -Uaaaaah…
Uaaah STØNNENDE UD]
Mor? Far? Er I okay?
Altså, det er jeg ikke! -… Hvis du gerne vil vide det.
Vi gjorde det. Vi klarede det.
Uuh, hurra for os. Men uheldigvis, er min krop stadig tilbage i kongeriget.
Nej-nej-nej, jeg beder jer, I må ikke æde mig!
Tag det roligt, Bolinar. Oraklerne skal nok ordne det hele.
Jamen, eh hvordan i alverden skal vi finde dem? Vent. Stop. Hvad er det?
Jeg kan lugte oregano. Og lidt basilikum. En diskret antydning af rosmarin Åh!
Det er pasta fazool!
Helt ærligt. Hvem ville dog lave pasta ude midt
i Den mørke skov? Hvem? Hvem?
Hvad synes du? Skulle vi skeje lidt ud
og lave hvidløgsbrød?
Tja, vi blev jo spist af et monster, så jeg vil mene vi har fortjent det.
Jaah! For jeg lagde det i ovnen for tyve minutter siden.
Aj, du er en værre én.
Åh! Vi får gæsteer…
Åh! Så kom du endelig.
-Årch! Hun har taget de der monstre med. -Vi bad hende jo selv om at komme.
Hun kunne jo ligesom ikke bare hyre en monstersitter. Prinsesse! Du fandt det!
Pyh! Med nød og næppe. Men, her er vi så. Og, kæmpe, undskyld,
for den der dumme "min mor åd jer"- situation.
Det vil ikke ske igen. Vil det vel, mor?
Oog - her er jeres brik. Bare gå i gang.
Gå i gang?
Bryd fortryllelsen.
Åh! Nej! Beklager, heh, brikken skulle bare bringe dig herhen. Den kan ikke
-trylle dem tilbage. -Hvad?
-Men det kan I, ik'ogs? -Det overstiger desværre vores evner.
Eh, men I kan vel trylle mig tilbage?
Arh-arh. Du er en forbyttet krop. Du skal have fat i din anden halvdel før du
-kan gøre noget. -Jam-erh…
Kender I nogen der ville kunne hjælpe mine forældre? Måske en troldmand? Eller
magiker eller, en nisse?
En nisse? Tror du bare vi alle sammen kender hinanden? At vi alle er med i sådan
en slags magisk, mafia?
-Åh undskyld. det var ikke for at,-… -Men retfærdigvis, er der da det nissepar
vi spiller canasta med. Men de er nu ikke specielt magiske, vel?
Og de er heller ikke specielt gode til at spille canasta!
Men de er da søde…
Så… så det I siger er; at der er ingen, der kan bryde fortryllelsen?
-Det har vi da ikke sagt. -Men hvem kan så?
-De to! -De to!
De to? Har I fået pip i papkassen? Se dem lige!
Ja det, kommer, ikke til at ske. Så, fortæl mig hvad der skal gøres,
så jeg kan gøre det for dem.
Sådan fungerer det desværre ikke. De må selv bryde fortryllelsen.
Hvordan?
Sammen, skal de to drage ud, på en livgivende færd, gennem Den mægtige mørke
-evigt-dunkle skov. -Som ikke har nogen stier.
Men der vil være lys der viser vej.
Mmm, noget af tiden. De er ret upålidelige.
-I laver sjov med os, ikke? -De vil finde veje gennem bjerge…
-Med ustabile klipper overalt. -Krydse nye vandløb…
-Ha! Du mener dødsensfarlige strømme -Svæve hen over ørkener…
Åh, den hede. Og vi snakker ikke tør varme. For ikke at tale om…
Prinsesse! Vent. Du hørte ikke det hele?
Hvis det I siger er sandt, ser jeg aldrig mine forældre igen.
Det - det er håbløst.
Skønt.
Nåh, stakkels pige.
Prinsesse! Det er aldrig håbløst.
Føler du dig trist
og grå
-fortabt - igen -find et glimt af lys
-der si'r -hvor du - skal hen
-Og husk -så snart du fanger skæret:
-Glem, du er knust -Giv det et pust og se!
Hva' det?
Så'n et lille glimt - et skær kan bli' - en gnist
Selv det største mør-ke må gi' op - til sidst
Og snart - vil lyset, du har næret
Tænde en glød gi' dig et gennembrud -Og pluds'lig, bum!
Finder du vejen ud -Og pluds'lig, bum!
Finder du vejen ud
Led efter lys
-Led efter lys -Det gi'r dig svaret
Led efter lys
Ikke nervøs
Det' lige der
Glimmer gør alt nemmer' og tænk: Væk er dit sortsind i ét blink Helt seriøst: Find
-dit lys nu og her -Glimmer gør alt nemmer' og tænk: Væk er
dit sortsind i ét blink Helt seriøst: Find dit lys nu og her
Er det, en metafor?
Metafor, schmetafor! Det du har brug for, er et vaskeægte glimt af ren stråleglans.
Han har desværre ret, prinsesse. Dine forældre er monstre,
fordi de har mistet deres lys.
Så det skal de finde igen, og det straks!
Når først nogens ild - går ud bli'r alt - lidt
gråt
Og de får svært ved - at se hva' ondt - hva' godt
Så, løb! Før alt bli'r sort og tjæret
Så kan du få det man ku' tro - var tabt
-Et lille glimt Det kan du nemt få skabt -Et lille glimt Det kan du nemt få skabt
Når du er spændt er lyset tændt dybt inden i dig
Tag denne gnist og hold godt fast se hvad den vil
Ét lille blink ka' vær' et vink mørket bli'r delt og skudt i sænk Lyset er liv!
Det er helt ligetil
Ét lille blink ka' vær' et vink mørket bli'r delt og skudt i sænk Lyset er liv!
Det er helt ligetil
Se engang… helt oppe på toppen af det sidste bjerg,
ligger Søen af lys. For at genoprette dine forældres
menneskelighed, skal de gå ud i den sø.
Men vogt jer for mørket. Det næres af mørke følelser,
og vokser sig større og større, indtil man er fortabt.
Det er ikke noget problem. Jeg, har ikke nogen mørke følelser.
Alle har skam mørke følelser. Det vigtige er hvordan man håndterer dem.
Modtaget!
Mor? Far? Følg med mig!
-Led efter lys -Led efter lys
Så' det nu, et svar til min gåde Har min bøn mon flyttet på noget? kæmper non-stop
ka' mit liv rettes op og nærmest bli'e normalt Vi går ud på lysende stier Jeg' så
-spændt, det' lig' før jeg skriger -Bliv luminøs! Kom ud af
din døs Ja! Dét, han si'r!
Få lidt fart på så kan vi snart få lig' dét, vi ved vi skal brug' Bare led efter
lys lige nu Ja, led efter lys lige nu Vi finder lys, her og nu
Nu kan vi snart få lig' det vi skal brug'! Bare led efter lys lige nu Ja, led
efter lys lige nu Vi finder lys, her og nu
- Hvidløgsbrød…! - Hvidløgsbrød…!
Hvorfor er DU i så godt humør?
Bolinar, vi skal jo bare følge mine forældre hen til Søen af lys. Du hørte
selv oraklerne.
Ja, jeg hørte dem skam godt. De sagde også vi skulle "vogte os for mørket". Og
prikken over i'et: At det tiltrækkes af mørke følelser. Åh, det vil helt sikkert
gå efter mig først.
Se, der er det næste signallys. Men man kan vist kun komme den vej over.
Åh! Uah-aah! Det har allerede fundet os! Vær sød at skåne mig, Store mørke!
Jeg er lille, og betydningsløs.
Rolig nu, Bolinar,
vi følges jo med to enorme monstre. Uanset hvad det mørke er,
skal det være mere bange for os,
end vi er for det.
Iih ja, de er vores store, tapre beskyttere.
Mor, far - kom, vi går. Af sted.
Soldater!
Ja!
Kom! Vi gemmer os dernede.
Sshh! Hold op med at grynte. - Vent! Hvor er Bolinar?
Hjælp-hjælp! Herovre! Det er mig, Bolinar! Jeg ved godt det ikke ligner mig,
-men det er det altså! -Bliv her!
Jeg er sammen med prinsessen. Hun er heeer! Hjælp!
-Bolinar! -Bolinar, hold så op!
Hvis de finder os før mine forældre er blevet sig selv, bliver de landsforvist.
Det ved du godt!
Urch, de er ikke dine forældre. De er ikke kongen og dronningen. Prinsesse,
Lumbria har brug for en rigtig regent.
Ja! Og den bedste måde at give Lumbria en rigtig regent på,
er at bryde fortryllelsen, så kongen og dronningen vender tilbage.
Hov vent lige, hvor er kongen og dronningen? Mor? - Far?
Vent! - Vent på mig!
Hva'…?
Wååuw…
Ekko! Ekko!
Hey, Hør lige her!
La…la…la…la
Okay far, din tur!
Godt gået, far.
La la la…
Wå-håuw mor, det lød godt. Din tur, Bolinar. Prøv at sige noget.
Årh, gid jeg var død.
Arh!
Ssh! - Sssh, ssh! Ikke flere vrede lyde. Bare - vær søde og rare.
De er jo bare dyr. De forstår ikke hvad du siger.
De er mine forældre, og de forstår godt hvad jeg siger.
Nej!
Nej! I er nødt til at dæmpe jer!
-Arrrg - Wåuhh -Stop så! Mor, far, I
-gør det hele meget værre. -De kan ikke forstå dig, prinsesse.
-Dine forældre findes ikke derinde længere. -Lad være med at sige det!
Nej! Du tager fejl! De er derinde, det må de være.
Vent!
Hold op!
Prinsesse!
Hvorfor bliver de ved med at slås? Hvorfor kan jeg ikke standse dem?
Der er mørket! Det er ude efter mig!
Vent. Det er ikke ude efter mig, det - det er ude efter dig, prinsesse.
Jeg synes du sagde du ikke havde nogen mørke følelser.
Det troede jeg heller ikke jeg havde.
Kom væk! Kom væk derfra!
, Hjæælp…
Ååååuh - wååuw…
P… P… P! Pige! Pige! Pige! P, Pi,-… Åh, P…
Ååuh…
Mor! - Far! I kan tale!
-Nej, jeg kan ej. -Jamen far, det gjorde du jo lige! Du
sagde: "Nej, jeg kan ej." Hvad er "Nej"? Hvad er "jeg"? Hvad er "kan ej"? Hey -
jeg siger nogle ord, men jeg aner ikke hvad de betyder, når de
kommer ud af min mund.
Ja, du taler - Og hvad med dig, mor?
-Pigee… -Ja! Ja, jeg er en pige. Jeres pige.
Pige, hør lige mig tale nu. Jeg kan godt lide lyden af min egen stemme.
Ja, du er helt sikkert min far.
-Piigee… -Ja! Er der slet ikke noget
-andet, I kan huske om mig? -Kage-pige. -I kan huske jeg er kommet med kage.
-Vent. Nej. Hør nu … -Halloo! Hvis I skal have kage, så
-vil jeg altså også have et stykke. -Der er ingen kage.
Eh-men pyt da med det. I taler!
Der må være en hel masse
I gerne vil sige til mig.
Jeg er nødt til at udskille væske inde fra min krop.
Nåda. De er meget langt fra deres tidligere jeg.
Ngn, kunne du for én gangs skyld se lyst på tingene?
Mig…? Jeg er den mest positive
person jeg kender.
Ah…
Se, heh. Der har vi det næste signallys.
-He-ey! Væsken er løbet ud af mig nu! -Jamen tillykke med det…
Godt, alle sammen. Nu skal vi se at komme videre
i retning af det lys.
Hold lige op!
-Hold selv op! -Nej, du skal holde op.
-Du skal holde op. -Nej, du skal holde op.
Hey! Stop det så! Begge to!
Lærte I overhovedet ikke noget af det dér før? Hvis man skændes
i den her skov, så sker der slemme ting. Så fra nu af:
Ikke noget med at skændes! Forstået?
-Ja ja. -Ja ja.
Godt! Så gå pænt, og følg efter mig.
Vent! Vent på mig! Vent på mig, veent…
-Er vi der ikke snart? -Vi er lige gået.
Åårrrh…
-Wåuw! Jeg kan se himmelbolde! -Hvad? - Nåå, e-heh, det er skyer.
-Jeg kan bedre lide mit ord. -Det kan jeg egentlig også.
Hva' det?
Det, er en sten.
Steen… Den fin. Godt lide sten. - Uh! - Stoor sten! Blank sten!
- Liiillle-bitte-putte-nutte-dutte-sten.
Uh, fugle-sten.
Mor! Du må ikke spise de bær!
Såå smukke. Hvad er det for nogle?
Sommerfugle.
Kun om sommeren? Aj! Det er en ommer, fugle.
Sig mig, var det en far-joke?
Wu-huuh!
Far! Vent lige. Åh Bolinar, hvor er det vidunderligt.
Mine forældre er ved at vende tilbage til mig.
Arh prinsesse, de er stadig bare udyr der lige
kan sætte et par ord sammen, de ved ikke hvem du er.
De ved ikke hvem jeg er!
Mig, deres geniale rådgiver.
Jo, det ved de. Vent at se - de skal nok huske mig.
Og dig.
Glem det. I deres verden kunne jeg lige så
godt hedde, eh-grev Sukker-buks!
-Grev Sukker-buks! -Grev Sukker-buks!
Grev Sukker-buks! Grev Suk-,! Grev Sukker-buks!
Mmm, Grev Sukker-buks! Grev Sukker-buks! Grev Sukker-buks!
Ueaarch! Hvorfor skulle jeg også lige vælge Sukker-buks!
Grev Sukker-buks træt nu?
Grev Sukker-buks har det fint!
-Hold op med at sige det der! -Grev Sukker-buks lidt vred!
Grev Sukker-buks er altid lidt vred!
Jeg er ikke spor vred!
Kom nu, Bolinar, se lyst på det. Et lys! Vi klarede det! Vi er fremme! Åh!
Årrch! Endelig kan vi få lidt søvn!
Nej, Bolinar, det har vi ikke tid til. Vi skal jo videre til det næste signallys.
Det er her nok om et øjeblik.
Og - her har vi det næste signallys!
Øøh, signallys!
Vis mig signallyset.
Øøh, bring mig et signallys.
Signallys til fire, tak.
Må jeg nok få et signallys?
Hvor er det?
Hvad med mit navn? - Kan I huske mit navn?
Mm…
Det kan jeg!
Er det Kage-pige?
Nej, far, det er ikke Kage-pige.
Hvor er det lys?
Jeg kan se et lys.
Kan du? Hvor? Hvor er det? Det der er stjerner, mor.
Mmm. De er fine
Ja. De er smukke, ikke?
Engang kiggede vi på stjerner sammen.
Husker jeg spurgte: Hvad kan lyse så klart langt væk herfra?
Den kærlighed, vi har det var dit svar
Ja, jeg husker himlen
Ja!
-Nattens lyd var tys-tys -Lig'som nu!
-Favnet i et varmt kram -Blinke-lys i dejlig leg
Jeg husker ingenting men bill'der fanger nu og da mit blik igen og så er de
-væk igen på nattens vej -Sig lidt mer'?
-Husker klokkelatter hjertesmil i brystet -Er det at huske nog't? Smukke bill'der?
Blinke-lys er trygge lys der stråler ned på mig
sender mig tilbag' igen til en dejlig dag igen. Men bli'r de? Nej…
Jeg kan huske glæde stolte stråler strømmer hver gang blinke-lys'ne retter
-øje-skær mod dig -Ja! Du kan huske… Nu tror jeg
du er godt på vej… Du når derhen…
Jeg' stadig ikke med. Be'r mine øjne vise minde-land igen men de gi'r kun vand igen
-jeg' nok for svag… -Prøv! Jeg tror, du kan
I vil huske alt - en dag En dag.
Huske… Bare prøv - igen
Jeg vogter mindet om os tre dybt i sindet, og jeg ved I finder det et sted en dag…
Ellian?
Du kan huske mit navn!
Mor!
De har gjort holdt her… Det ser også ud til de sov her i nat.
Ååh, jeg er så bekymret for hende, general.
Ah-eh-vi er bare nødt til at finde prinsessen! Ah-eh i en fart! Erh-eh,
hvor kommer den lyd fra?
Bolinar! - Hvad er det NU du spiser?
Aj hvor er det ulækkert!
Lad mig lige se…
Det er et spor - af nødder! - Bolinar har fundet deres rute.
Genialt, minister. Spejdere,
flyv ud og find alt hvad der
rører sig i det område.
Hvorfor i alverden tjener du mere end jeg gør?
Ellian. Ellian… Jeg kan godt lide det navn, Ellian.
-Ellian. -Okay, nu kan I mit navn. Dejligt!
Hør så her: I, er mine forældre, og jeg, er jeres datter.
I er mine forældre, og jeg er jeres dutter.
Nej, jeg er JERES datter. Se! Der er det!
Men, hvis, dutter, er jeg så?
Ikke nogens.
Ååh…
Det er okay, fordi, du er jo min far!
Og du er min dutter.
Ja. Lige præcis.
Og lilla kryb er min dutter.
Nej, lilla kryb er ikke din datter. Han er egentlig heller ikke et lilla kryb.
Dit kryb!
Hm…?
Nu er jeg forvirret.
Du afslører os jo! Du lægger et spor ud!
Nej jeg gør ej.
-Du leder jo soldaterne direkte herhen. -Tror du virkelig det?
Okay. - Slut med luskeri, og med at lægge spor ud… Vi skal nå frem, til det
signallys. Spørgsmålet er bare: Kan jeg stole på at du går derhen på egne ben,
eller bliver jeg nødt til at bede min mor, om at bære dig i sin mund!
Nej!
Jeg vælger mund!
D-du kan stole på mig. Jeg er en holdspiller!
Sikkert. Men for hvis hold?
Hv-, - hvad sker der?
Vi synker i.
Jeg ved godt vi synker. Men hvorfor synker vi?
Hvor skulle jeg vide det fra? Red mig nu bare!
Eerh…
EH
EH, erh - jeg har sand hvor der ikke bør være sand!
Derfor kan jeg bedst lide sten.
-Skynd dig, far! Op på en sten! -Mfh. Åårrh…
Okay. Vi gør sådan her: For at komme hen over
det her uden at drukne, skal vi hele tiden holde os i lyset.
Nej. Der er for mange himmelbolde, det er alt for farligt. Vi skal den vej.
På solid, grøn, sikker grund.
Mor. Der er virkelig langt. Uerch!
Nej, vi skal hellere gå direkte. Hurtigere den vej. Ik'ogs', Ellian?
Det er en hurtigere måde at dø på. Forklar ham det, Ellian.
Vi dør ikke, hvis vi er hurtige! Ellian, af sted.
Far, vi skal alle sammen være enige om planen.
Hm. Det var vi. Om min.
-Far, hold nu lige op? -Ellian enig med monster-kvinden?
-Det har jeg ikke sagt. -Jamen er du ikke enig med mig?
D-det har jeg heller ikke sagt.
Ha! Ellian enig med mig.
-Faar… -Hvorfor er Ellian enig med monster-mand?
-Vent-, hvad? -Kan Ellian lide
monster-mand mere end lide mor?
Ja!
-Nej! Lad være med at sætte mig i klemme! -Mørket! Det kommer!
Åh nej!
Årh! De har fundet os.
Det er jo min rustning - og det er min krop… Det er min krop i, min rustning
Kom her.
Men-men-men det er min krop…
Hvorfor vil du altid have ret?
-Hvorfor vil du aldrig lytte? -Det der har vi ikke tid til!
Afsted
-Ellian, sig hun tager fejl. -Nej Ellian, sig til ham HAN tager fejl.
Mor, far, det her er for meget!
Stands! Vi skal tilbage på fast grund.
Vi ville have nået den anden side nu hvis vi havde gjort som JEG sagde.
Nej, hvis vi havde gjort som JEG sagde.
-Det VAR det her du sagde! -Hvorfor skal I altid være sådan her?
-Ellian, fortæl hende jeg har ret. -Det er sikrere for Ellian på MIN måde.
-Nej, Ellian er sikrere sammen med mig. -Tving mig ikke til at vælge imellem jer!
Jo, hun er.
Nej, med mig…
Nej…
-Nej, du lytter aldrig -Nej-nej-nej…
Ellian på MIN måde.
-Nej, Ellian er sikrere sammen med,-… -Far! Far? Kan du få os derover?
Hva'?
Ja - ja, det kan jeg godt.
-Åh! Arh! -Mmh…
Venstre - venstre!
Hmm…
Wåh!
, Åh nej! - Mor, kan du bære mig derover?
Det kan du tro.
Nej!
Vi SKAL nå derhen uden at blive set. Men hvordan?
Tag hende med. Jeg holder dem hen.
Nej. Hun er sikrere hos dig. Jeg har en ide.
Hva'… hvor blev de af?
Der er ingen at se, general.
Afsøg den anden side. - De kan ikke være nået langt.
Åh, vidunderligt! Så der forsvandt min krop.
Den red sin vej sammen med hæren. Hvad hvis nu oraklerne tager fejl?
Eller hvis søen ikke virker? Hvad hvis vi alle må forblive
sådan her for evigt? Åh, det kan simpelthen ikke blive værre.
Min krop Min dejlige krop…
-Bolinar, surmuler du stadig? -Ja.
Aj kom nu! Få lidt fart på.
Vi skal alle sammen nå frem til Søen af lys-, Hov! -, Mor? Fa-ar?
Åh nej! Vi er faret vild!
Uaah! Huh!
Uarh-uuh! Eh-prinsesse, pas på mig!
Hvad? Nååh! Små Flink'er! Måske kan de hjælpe os.
Med hvad? At få flinkesyge
Øhm, undskyld mig. Vi er vist faret vild. Ved I… hvor mine forældre er?
De er sådan nogle, store monstre! - Eh-nej, nej, de er søde monstre.
Åh, det her ender galt.
Sig lige det dér ikke er grave…?
Hvad tror du de siger?
T-tja, det er basalt diplomati. Del et måltid, vind deres tillid,
og så vil de hjælpe os til gengæld!
Godt! Såå, ned med den!
-Mig…? Hvorfor mig? -Fordi du er en flink.
Jeg er IKKE en flink! Jeg' en mand med god smag, vældigt dannet.
Og min gane er kræsen - som få Klart,
jeg har da smagt et og andet men dét der - vil jeg ik' prakkes på!
Den er modbyd'lig Se selv: Modbyd'lig! Sej, unedbryd'lig og se dens tå!
Den er alt for rå, du jeg vil helst gå nu men hvis jeg skal…
o.k.,
Det var nu ik' så slemt Det ku' man helt bestemt vænne sig til hvis bar' man vil
det smager skam ik' så grimt klistret som lim,
lidt lig'som den slim der slippes løs hvis nogen nu nøs Hov, en note af dild?
Den snert af ost er så generøs
Okay dinér, si'r jeg nærmest gourmét, si'r jeg! så tag å skænk ja, bar' et stænk
af'n dejlig rosé til mig Først si'r du: hov! Den smag er for grov men lidt efter
lidt gi'r ganen dig lov den her krop ender med at være sjov!
Hey, vent!
Bolinar! Husk nu lige at spørge dem om vej, ikke?
Det gør jeg, prinsesse. Når jeg får tid…
Jeg havd' helt andre livs-ambitioner men det' slet ikke værst,
må jeg sig' jeg får sikkert et par infektioner det' prisen værd for ny
gastronomi Tænk,
man ud'n at kæntre - formår at ændre sig selv til nog't mindre i stedet for Ja,
ih du milde: Det lugter, ilde! Men ærligt talt - hvad såå?
Det' nye tider nu ser det omsider nu Udbring en skål med saft fra kål og
fem ostemider nu Det slut med steg!
For snobbede mig kan nu sig' hej-hej til gaffel og kniv Tror jeg trives her i
mit nye liv
Bolinar! Hvad går der dog af dig?
Det' værre end at bli' gjort arveløs
hvis man sku' leve livet larve-løs
Jeg faldt pladask for slam og snask Det' pladder-mad! Værs'go' - å smask! Får nye
vaner nu lægger ny' planer nu Ud af min bås, ryster min mås og går på vulkaner,
nu. Tænk på at hvis selv én der' så spids og kantet som jeg bli'r sej, kort fortalt
efter sådan et skift jeg ik' har valgt Så er det muligt selv du kan vænne dig til
-alt -Ah!
Mor! Far!
Jeg kan godt lide den nye Bolinar! - Åh! - Tak for hjælpen.
Hey!
Mor? Hvad er det du-, erh, ok-okay. Sæt mig ned.
Ååårh Nååh? Du er lidt af en bisse, hva'? Kom nu! Lad mig så se hvad du kan. Erh,
-Hun kan lide, kage! Hrm. -Yaah!
Datter.
Ellian - er min datter.
Vores, datter.
Mor - far! Er I tilbage?
-Åh, Ellian! -Du er vores datter!
Ååh, I er tilbage! Jeg har savnet jer.
Åh! Min lille pige.
Ellian. Min elskede skat.
Ellian. Du havde ret. De har været derinde hele tiden.
Deres Majestæter. Prinsessen har HELE tiden
nægtet at opgive jer.
, Du er bare helt fantastisk.
Søen af lys! - Der er den jo! Kom nu!
Jaaaah! Wuuuh!
Vi klarede det!
Hop bare i! Lyset er ikke spor koldt!
Og så hænger du dig evig og altid i småting!
Nej! Det gør du!
-Du lader aldrig nogensinde folk tale ud! -Hvis jeg holdt vejret, indtil du nåede
frem til din pointe, ville jeg blive kvalt!
Nu gør du det igen: Du tager kritik som en personlig fornærmelse.
Klart! Det er min fejl. Det er åbenbart altid min fejl. Det er så typisk
-dig! -Det er så typisk dig!
Så - det var altså sådan det skete.
Det er alt sammen vores skyld.
Al den vrede - vi lod den fylde det hele.
Heh Hvad laver de?
Vi holdt op med at bringe det bedste frem i hinanden.
Hey! Altså hvad venter I på? Hop nu i!
Hvad?
Ellian - du kan godt huske hvordan, vi skændtes hele tiden - ikke ogs'?
Alle familier skændes.
Ikke på den måde.
Det er grunden til, at vi er blevet monstre.
Men, kom med her ud i lyset. D-det kan rette på det hele.
Vi kan ikke.
Hvad mener du med I ikke kan? Vil I ikke gerne være mennesker igen?
Selvfølgelig vil vi gerne være mennesker.
Vi har bare ikke lyst til at være DE mennesker igen.
Men jeg forstår ikke…
Ellian. Vi kan ikke leve sammen, som vi gjorde.
Vi kan ikke vende tilbage til at have det liv vi havde før.
Ellian, giv os lige et øjeblik. Din mor og jeg er nødt til at finde ud af,
hvad vi skal gøre.
Vi er nødt til at prøve at samarbejde om det her. Hvis jeg nu har hende…
Hvad I skal gøre?
Ellian!
I si'r det' slut færdigt, forbi Hvad så med mig?
Ellian, hør nu her…
Alt er forsøgt, ik' mer' at gi' Hvad så med mig?
Jeg glatted' ud og dæmped' slag, I kæmped' så jer vælge stridens
vej Så hvad med mig?
-Ellian. Du er nødt til at forstå… -Nej! Det er slut med det!
-Jeg voksed' op, ingen sagd' stop. -Nægter I det?
-Ensom og angst, fik hjertegalop -Ingen ku' se!
-Kærlighed gi'r os pligter -Ingen svigter!
-Jeg – ku` ikke sige ”nej”! -Så hvad nu med mig?
Ellian!
Tankemylder dag og nat mig alene, fuld af tvivl Ved at drukne i en flod af jeres
rod og ævl og kævl! Ude af mig selv, nervøs så hjælpeløs i evig frygt og skam.
Jeg gav jer alt! Jeg spilled' med var rolig, sød, blev aldrig vred.
Ellian!
Og nu hvor I ved hvad I vil hvad tror I der
sker? Smiler jeg sødt, si'r "lykke til"?
Nej, jeg vil ikk' mer' jeg' spillet helt af banen jeg'
ikke med i planen - nej! for alt handler om dig - og dig
Ikke om mig Så hvad nu med mig Ja, hvad med mig?
Vi er nødt til at tale sammen. Kom, vi må tale sammen.
-Ellian! -Ellian! Vi elsker dig!
Tom snak! Jeg tror ikke på jer!
Hvis I kan holde op med at elske hinanden - kan I også holde op med at elske mig.
Hun tror ikke på vi elsker hende.
Åh, nej…
-Ellian! -Ellian!
Vi har dem.
Ryk ud, ryk ud!
Kom så, af sted!
-Hold dem nede! -Soldater! De må ikke slippe væk!
Hold dem fast! Bliv på jeres positioner! Tilbage dit bæst! Hold fast!
Hold øje med dem! Hold fast! Pas på halen!
Før de bæster langt væk, så vi aldrig hører fra dem igen.
Hvor er prinsessen?
Bolinar! - Du og soldaterne gennemsøger dalen.
- Vi vender om og afsøger markerne.
Uååh, åh åh!
Åh neej…
Hva'?
Flinker! Angriiib!
Uaaaerh…
-Prinsesse Ellian! -Ellian!
-Ellian!
Måske har de fundet prinsessen!
Arrh Hurgh!
-Hvad foregår der? -Vi er blevet overlistet.
Flink, gamle dreng… Kongen og dronningen har
brug for din hjælp.
Han slipper monstrene løs! Stop ham!
Så det nu! Kom så!
Stop! Nazara! General! Det er os! Jeres konge og dronning.
-Deres-, Deres Majestæt! -Åh! Dronning Ellsmere!
Hvor er jeg glad for I er vendt tilbage! Men vi ved ikke hvor prinsessen er!
Ellian er midt i den storm!
Og vi må redde hende.
Vi er nødt til at redde vores datter!
Vi hjælper, Deres majestæt.
Af sted!
Har du hele tiden vidst de var derinde? Hvorfor fortalte du mig det ikke?
Han havde såmænd bare tabt mælet, min kære!
-Ellian! -Ellian!
Vi kan ikke vende tilbage til at have det liv vi havde før.
-Eh-uerh! -Vi kan ikke vende tilbage til
at have det liv vi havde før. Vi kan ikke vende tilbage til
at have det liv vi havde før.
-Uerh! Arrh! Arrch! Uerh! -… -Ellian!
Vi mister vores lille pige! Vi er nødt til at gøre noget!
Lyset!
Ja.
Ellian!
Er du okay? Vi troede, vi ville miste dig.
Ellian. Vi er så kede af det.
Vi tro'de lidt, det her handled' om os, ikke om dig
Vi gik for vidt Alting kredsed` om os, ikke om dig
-Så tankeløst… -Sikke't spild
så dumt, vi fór vild på den galej
for - vi glemte jo dig
Du havde ret, Ellian.
Vi burde have vidst bedre.
Vi sku' jo ha' trøstet dig
Set, hvor slemt forpint du var
Vi lagd' ikke mærke til du savned' vi var mor og far!
Hvordan ku' det ske vi overså du' den vi først - skal tænke på?
Glemte vi at sig', at du er elsket og det bli'r ved og ved
Glemte vi - at sig', at du er elsket og det bli'r ved og ved til bjergene bli'r
bittesmå og stjerner slukkes og bli'r grå
til bjergene bli'r bittesmå og stjerner slukkes og bli'r grå
Det allerbedste ved os er jo dig! Og det har det altid været.
Vi er så kede af vi ikke har sørget for, at du kunne mærke det.
Gid vi ku` gå tilbage Og gid livet blev som før men sammen finder vi en anden
vej Ja, det var skønne dage men nu lukker vi den dør. Alt bli'r godt. Stol på mig
Der' ingen vej tilbage jeg forstår, at nog't må ske men vi kan tale sammen,
så det går ik' helt som "gamle dage" det' lidt mærk'ligt,
men jeg ve' der' kærlighed mell'm os tre
Det står fast!
Stol på det!
-Den del vil bli' præcis som det - var før -Præcis som det - var før
Mor!
Ååh! Min lille skat!
Far!
Min elskede pige!
ET ÅR SENERE…
Nå, tingene har ændret sig en hel del her og, jeg indrømmer: Jeg var skeptisk. Men,
jeg må sige, mine forældre har gjort sig umage og,
mit liv er faktisk blevet temmelig godt. Et par ændringer: For det første:
Min mor bor nu i dét hus, og min far bor så derovre.
Og jeg gør ikke rent på mit værelse nogen af stederne.
Altså de skælder altid ud over det, men det,
er nu egentlig meget rart. - Åh nej!
Prinsesse Ellian!
Nazara!
Jeg ved godt, jeg lovede ikke at tænde et nødblus i dag,
men kongen og dronningen anmoder om en audiens.
Hvad?
En - af de helt store…
Tillykke med fødselsdagen!
Afsted med dig, solstråle!
Der fik vi dig!
Tillykke med fødselsdagen!
-Vi holder det helt afslappet. -Ja. jeg kan se det
bliver HELT stille og roligt.
Giv hende så gaven, Bette Jas.
Wåuw! På plads! - Prinsesse! Gratulerer! - Archimedes! Nej!
Stort tillykke, prinsesse!
Flink, gamle dreng! Jeg har noget til dig!
Ååh, hvor er du fin, Flink, heh…
-Uåh! - Uåh! - Uåh… -Vær hilset, prinsesse Ellian.
-Orakler! -Vi kom bare for at sige:
Vi er så stolte af dig.
Og hvis der er andre i dit liv der pludselig
bliver til monstre, må du ikke… tøve, med at kontakte os.
Paas på! Gør plads.
Tillykke med fødselsdagen, lille skat.
Mor! Far!
Vi ved, du ikke har fået fløjet så meget som du gerne ville det seneste år,
-så… -. Vi synes, at i år,
skal du flyve, med stil!
Det er den sejeste saddel jeg nogensinde har set! Kom! Lad os se hvad den dur til!
Ellian! Du skal være hjemme klokken ni.
Fa-ar, jeg har fødselsdag.
Fint. Ti.
Jeg skal nok give dig besked, når hun kommer hjem.
Her er mit liv Lidt tosset, men hey! Vor's lille ordning - fungerer okay Min
far og mor - bor hver for sig men stadig forbundne - de elsker jo mig!
Brikken! Kom så her!
Ikke fler' hem'ligheder Mærker vingerne bær` Fri til at vær` - den jeg nu er uden
to monster-forældre intet er flovt, jeg har det sjovt!
Aldrig mer' monster-forældre Ro i min krop,
de bakker op mine normale forældre så skønne
forældre og det bli`r de ved med – at vær`