Înainte ca Băieții Răi să terorizeze orașul,
înainte de piraterie, deghizare, spargerea de încuietori
și lupta pentru supremație în lumea infracțională,
trăia un escroc legendar, nebun și diabolic.
Se numea Reginald MI Baubau
și cel mai mult îi plăcea prădatul.
Dar preferatul lui era un obiect, dintre cele mai vechi furate vreodată.
Pe el se clădiseră imperii, el inspirase forma croasantelor…
Amuleta Semilună.
Se temea că ar putea fi jefuit, cum îi jefuise și el pe alții.
S-a izolat, dezmierdând, adorând obsesiv, până în clipa morții, amuleta.
A făcut un jurământ înainte să moară.
Dacă îi va fura cineva vreun obiect din legendara pradă, îl va bântui
pe vecie!
BĂIEȚII RĂI: JAF BÂNTUIT
- Ei bine? E jaful perfect de Halloween. - Jefuim conacul lui Reginald MI Baubau?
Nici gând!
Vrei doar să ne sperii, cum faci mereu de Halloween.
Când am făcut eu așa?
Să furi prada unei mumii de Halloween… Tare ideea, Lup! Lup?
Sigur e plin de bogății.
Bau!
Nu spune nimic. N-am terminat.
Ador un latte antejaf de Halloween.
Un ochi?
Ți-am copt-o!
Iar anul trecut…
- Atenție! - Calm, mă descurc!
Nu-mi rezistă niciun laser.
Gata!
V-am făcut-o!
Bine. Poate că uneori nu mă pot abține, dar anul ăsta e altfel.
N-a mai furat nimeni de la Reginald, dar un jaf de Halloween va dovedi
că Băieții Răi nu se tem.
Nu mai bine stăm aici și le dăm broccoli colindătorilor?
Îmi place asta.
„Mulțumesc pentru dulciuri, dle! Ce? Broccoli?”
Și noi: „Valea, crevete!”
Amuleta e o pradă proverbială, dar poveștile, legendele…
Dacă ne bântuie Baubau? E dovedit, nu poți pocni o stafie.
Doar nu credeți în așa ceva!
Au încercat Wallabi din Vest figura și au dispărut.
Zvonuri!
Sigur au dat chix și au profitat de legendă s-o șteargă.
Știu că m-am mai prostit eu, dar jaful ăsta e serios.
Vă băgați?
Ar fi un superjaf.
Mai tare decât un croasant e o gemă de forma lui.
- Pot să mă prefac că nu mi-e frică. - Clar, ne băgăm!
BĂIEȚII RĂI
Eu stau de șase aici, cât voi cercetați conacul neînfricoșător și nebântuit.
Frate! Deja m-am deghizat pentru statul de șase.
- Atunci stăm amândoi. Nasol! - Nu trebuie să stați de șase.
Baubau a clădit o fortăreață. Porțile nu se vor deschide singure.
Ce noroc! O rafală de vânt.
Baubau folosea yală cu pini de nespart.
Dar pentru mine e ca o cină cu caviar.
Nu e Wi Fi. La jaful ăsta nu trebuie hacker.
…nu trebuie hacker.
Ecoul își bate joc de mine?
- E doar ecoul. - Și de ce nu se aude și vocea ta?
…și vocea ta.
Hai să găsim cripta în care a murit cu amuleta!
Fraților, e o statuie!
Faceți ordine, păianjenilor!
Oamenii au capete ciudate. Nu mă obișnuiesc.
Uitați, el e.
- Mă urmăresc ochii ciudatului. - E o iluzie optică.
Cu accent pe „iluzie”.
- Să fie lumină! - Așa nu mai e înfricoșător.
N-ar strica puțină curățenie.
Pian bântuit!
- O șterg. - Nu suport muzica!
Nu e bântuit, e un pian mecanic.
- Acționezi mecanismul și cântă singur. - Da. De ce ne-am speriat și noi!
Strigoi, luați rechinul! E mai cărnos!
E mai grav decât muzica!
Cazanul o fi pornit odată cu lumina.
Parcă eram Băieții Răi, nu cei care se sperie de te miri ce.
Concentrați-vă.
Dacă amuleta e ascunsă în criptă, și intrarea o fi secretă.
Eu așa aș face, deși n-aș poza în clarobscur.
Stați puțin! Portretul.
„Nu vei găsi al meu odor, ascuns ca numele-mi sonor.”
Reginald MI Baubau…
- Fir-ar! - Ce-i?
M-am gândit la ceva și m-a cuprins entuziasmul.
Dacă MI din nume e o notă muzicală? Poate ea deschide cripta.
Țineți minte jaful cu jazzul?
Vă cânt ceva în mi.
Jafurile muzicale. Contează și ce nu furi, și ce furi.
O fi intrarea în criptă.
Nostim, Lup!
- Ai promis. Fără farse! - Nu fac nimic.
Se mișcă singur!
Nu cunosc intrușii ăștia. Eu țin cu tine.
Stai puțin.
- El te provoacă la duel. - Ba nu!
Ai încredere în mine. Haide!
Știam eu că nu mai scap de aici.
Era automat, ca pianul.
O grămadă de mecanisme.
E tehnică, dar fără tehnică. Recuzită.
Sigur! Baubau nu-și putea lăsa conacul neasigurat.
A luat măsuri de siguranță, ca să pară bântuit.
Legenda că te bântuie dacă îl jefuiești o fi creat-o el,
ca să descurajeze tâlharii.
O păcăleală pe cinste, recunosc.
Super! Dar noi am fost mai superiori.
Am zis greșit.
Frate, e „cei mai superiori”.
Sanctuarul infracțional al lui Baubau.
Incredibil!
În sanctuarul meu sunt vânturi.
Ce dezamăgire!
Hai s-o ștergem!
Ce jaf! I-au mers fulgii cavalerului cu securea!
Și ați zis: „Piranha, ești curajos, tare și chipeș!”
Inventezi!
E cineva?
Nu văd nimic pe ceața asta.
M-ați jefuit!
- Lup, nu-l opriseși? - Ba da.
N-am rezistat.
Distracție plăcută, fricoșilor!
Parcă ați fi copii.
Uitați! E superb!
Mai sunteți supărați pentru aseară?
Ai exagerat. Uite ce mi-ai făcut.
- Mi-a răpit tinerețea! - Cea mai mârșavă faptă!
Suntem noi Băieții Răi, dar credeam că avem cuvânt.
Haideți!
Ne-am distrat un pic.
Concentrați-vă pe rezultat. L-am jefuit pe Baubau.
Ai noroc că e pradă de calitate.
Măcar nu mai trebuie să mergem în coșmelia aia bântuită.
Încă vă temeți? N-a fost pe bune. Vă speriați prea ușor. Beți niște cafea.
- Ciudat! - Lup!
Scuze!
- Auziți toți muzica din conac, nu? - Poftim? Nu.
Deși era obsedantă. Ori cum era?
Nu, te înșeli. Era…
Ba nu. Era…
Avem argumente pentru următorul jaf.
- Rechin? - Ce-ar fi să jefuim…
Stomatologul!
- Spatule! - Plombe de aur!
Dar mai presus, paharele de apă. Ce-mi place să sorb!
Nu găsești altundeva.
Graalul vaselor de băut.
Voi chiar nu auziți pianul? Serios?
Vrei să ne faci o farsă. N-ai să vezi, dle!
M-ați prins.
- Ziceți de jaful ăla. - Mâncăm dulciuri și ne stricăm dinții…
- Înnebunesc! Unde e? De unde vine? - La ce te referi? Amice, te țicnești.
Nu se poate. Trebuie să fie o explicație. Nu!
- Nu auziți? - Lup, toate bune?
Ar fi bine să te lăsăm puțin.
Alo!
E cineva aici?
Îmi pare rău că am furat amuleta!
Te-am avertizat, dar tot m-ai jefuit.
Acum te jefuiesc și eu.
E groaznic!
- Ce-i? Am nevoie de somnul de furtusețe. - S-a zis cu Piranha!
Am auzit agitație și uite cum l-am găsit.
- Reginald MI Baubau? - Era adevărat.
Te-am avertizat!
- Poftim? - Te-am avertizat. Așa au pățit Wallabi.
Bietul Piranha! Trebuie să mergem după el.
De când am furat asta,
aud muzică, am coșmaruri și a dispărut și Piranha?
Îmi pare rău pentru el, dar să înapoiem amuleta?
Tâlharii nu fac așa.
Dacă se află, ne stricăm reputația.
Piranha sigur e bine.
Piranha!
Trebuie să-l ajutăm.
Sper că amuleta asta ne apără de supranatural.
Ce pute?
O amuletă stupidă? Glumești? Eu am adus ceva util împotriva stafiilor.
- O funie de usturoi. - Nu e pentru vampiri?
Vampiri, stafii, avocați, hipsteri, tot aia e.
Uitați. Eu îi zic „strigoimetru”.
Detectează orice prezență supranaturală.
Să ne găsim amicul!
- E multă activitate paranormală. - Așa zici tu?
Piranha, ești aici?
Vino, frate de aripioară!
- E ca-n vis. - Iată cine a venit iar!
Ia usturoi, gunoiule!
Lasă!
Adunătură de șuruburi!
Ia-te de unul cât tine.
Cred cu tărie.
A mers!
Vine ceva de pe balcon!
Piranha! De ce plutești ca o fantomă?
De ce l-ai lăsat pe Reginald MI Baubau să mă ia?
Unele jafuri trebuie ocolite.
Așa e. Sunt de nefăcut. Piei!
Scapă cine poate!
Dacă înapoiez amuleta, revine totul la normal.
E o premieră. Ce prost mă simt!
Bună!
Am înapoiat amuleta. Nu mai trebuie să ne bântui.
Mi-ai pângărit amuleta cu degetele spurcate, blănoase.
Trebuie să-ți iau și eu ceva.
Ce vrei? Am niște ochelari de soare. Ți-i dau ție.
Banda ta.
Șarpe! Și pe tine te-a prins?
Webs!
Rechin!
N-ai ținut seama de legendă. Nici de legământul meu.
Acum suntem ai lui Baubau.
Regret ce v-am făcut. Nu credeam că e adevărat.
Ar fi trebuit să te asiguri, frate.
Poți să-mi iei mie sufletul, dar lasă-mi banda.
Nu merită una ca asta. Te rog!
Prea târziu!
Nu! Te rog!
Ți-am copt-o. Ha-ha!
Poftim?
Faceți-i poză. Vreau să-i țin minte mutra asta.
Ți-am copt-o, frate!
„Nu, salvează-mă! Acum eu sunt fricosul!”
Asta da farsă!
Voi erați creierul?
Muzica, visul, fantomele? Imposibil!
A fost simplu să crezi că ești bântuit.
Am pus miniboxe prin tot bârlogul.
Te-am convins că doar tu auzi muzica.
Și coșmarul? Erați fantome. Reginald MI Baubau?
Cu coșmarul a fost greu, dar a găsit Webs o soluție.
Ochelari cu realitate virtuală.
Cât visai, am aranjat conacul
cu ajutorul tehnologiei mele CGI.
Pare real, nu?
Și eu m-am ocupat de cavaler.
Eu am apelat la talentul de pictor.
Dacă vedeai ce față ai făcut, fricosule…
A fost nemaipomenit!
Înțeleg de ce ne făceai farse, dar nu mai suportam.
N-ai cuvânt și ne-am răzbunat.
Cât v-ați deranjat pentru o mică farsă!
E cea mai obraznică, mai răzbunătoare, mai josnică
și mai tare chestie din lume!
Mi-ați copt-o! Recunosc, e tare.
Și, dacă ajută, regret că mi-am încălcat promisiunea.
Am greșit.
Ai fost drăguț că te-ai oferit la schimb.
Sper că te-ai învățat minte. Sufletul meu face cât trei de-ale tale.
Haideți să mergem!
Îmi scoate ochii în evidență?
Poftim?
Răzbunarea lui Baubau! Era adevărat, până la urmă.
Merita o moarte nobilă, să-l trădeze amicul șarpe.
Am ratat ocazia!
Bau!
Iar v-am copt-o!
Credeați că-l speriați pe regele sperieturilor?
Niciodată!
Normal că v-am descoperit planul.
SCHEMA RĂZBUNĂRII
M-am prefăcut speriat ca să plecați.
De pe laptopul lui Webs am aflat de hologramele CGI.
Mi-ați pregătit totul ca să v-o coc.
Ai pus laba pe laptopul meu?
Te distrug!
Ba mă iubiți. Hai să plecăm cu prada și gata!
Fraților, chiar mi-e frică.
Subtitrarea: Mariana Piroteală